Datolitli pod Liěticí u licrouna. 5 



Nejvíce vyvinuta jest plocha n (122), a také bývá nejdokonaleji 

 rovná, poskytujíc výborných signálů i na krystalech, jejichž plochy <-. 

 (Til) a a (100) jsou mdlé, nelesklé. 



Celkem konstatováno na lištických krystalech datolithu 14 tvarů, 

 z nichž polojehlan (i L (744) v pásmu t :a jest nový pro datolith vůbec, 

 ostatních 13 náleží k častým až nejobecnějším formám u minerálu 

 toho a vesměs bylo konstatováno též pro datolith chuchelský Vrbou. 



Pozorované tvary jsou: 



a (100) oořoo. b (010) co-Poo. c (001) oP. x (101) -ťoo, £ 

 (101) ^co. il/ (011) *>oo. m (120) ooj?2. « (122) -P2. ß (142) 

 -2Í>4. « (111) P. A (322) 3 / 2 ř 3 / 3 . > x (744) 7 / 4 ř> 7 / 4 . p (211) 2P2. 

 Ä (522) e / 2 f7 2 . 



Plochy w, f, m a il/ nescházejí na žádném krystalu, ač poslední 

 z nich vyskytuje se vždy jen jako velmi úzké otupení hrany (122) : (111), 

 měřitelné pouze na třpyt. Pinakoidy a a c jsou vyvinuty na většině 

 krystalů, obyčejně pospolu, ale někdy též jen jeden z nich; u krystalů 

 s vyvinutou řadou ploch v pásmu a: s bývá plocha spodová menší 

 než u ostatních. Časté jest též základní negativní orthodoma x (101), 

 vyvinuté v ploškách malých, avšak dobře reflektujících, častěji u kry- 

 stalů vyznačených makropyramidami mPm než u krystalů pyramid 

 těch postrádajících. Základní orthodoma positivní £ (101) nalezeno 

 pouze na 2 z 8 měřených krystalů jako uzounké, pouze slabě třpytné 

 otupení hrany (lil): (lil); oba krystaly ty náležely typu s řadou 

 makro pyramid. Klinopinakoid (010) jest vzácný a vždy jen zcela ne- 

 patrně vyvinut; taktéž klinopyramida ß (142) nalezena jenom na 

 jediném z měřených krystalů jako drobná ploška v pásmu mezi M 

 (OU) a m (120). 



Celkem možno rozeznávati dvojí hlavní ráz lištických krystalu 

 datolithových. Nejjednodušší jsou omezeny pouze oběma pyramidami 

 n a s, pak basí c a prismatem m i slabě vyvinutým klinodomatem 

 il/; orthropinakoid chybí (obr. 1.). Krystaly nejsložitější kombinace 

 mají největšími plochami vyvinuty tvary n, c, m, a, v pásmu mezi a 

 a e řadu makropyramid Je, {i, (t v X a obě základní orthodomata i kli- 

 nodoma v plochách nevelikých (obr. 3.). Mezi uvedenými a vyobra- 

 zenými dvěma případy, nejprostším a nejsložitějším, vyskytují se vše- 

 možné přechody, na př. kombinace znázorněná obr. 2. 



Shoda měřených úhlů s hodnotami theoretickými jest u domi- 

 nujících ploch výborná, ale též u méně častých a podřízenějších uspo- 

 kojivá ; pouze plochy tvarů b, £ a ß poskytly resultátů méně uspoko- 



