O samostatném vývoji čoček bez přítomnosti očí. 7 



ínalně zakončena je hlavou, jež velikostí svou rovná se asi dvěma 

 třetinám hlavy v právo, ač v délce obou větví, pravé i levé, nejsou 

 tak veliké rozdíly. Jako na větší hlavě, tak i zde mozek zcela jasně 

 prosvítá pod epidermis, stejně i prodloužená mícha; přední partie 

 jak v právo tak i zde jsou silně nahoru vypouklé. Jednotlivé části 

 mozku i zde jsou označeny pigmentací. Nápadné na první pohled je, 

 že zde chýlí zcela oči a nejen to, ale již dle pouhého odhadu jedno- 

 tlivých partií, jak daly se vystihnouti na objectu ještě v celku za- 

 chovaném, ve xylolu před zaléváním zjasněném a kresleném, chybí 

 zde úplně i základy očí; o nějakých postraních vychlípeninách na 

 předních partiích mozku, z nichž dalo by se souditi aspoň na pri- 

 mární váčky oční, nebo vůbec nějaké sledy tvoření bulbů očních, po 

 takových útvarech není stopy. To se ovšem na sérii řezové teprve se 

 vší určitostí dalo zjistiti. 



Tato levá hlava ve vývoji opožděná a změněná, není vůči celému 

 tělu ostatnímu tak pravidelně orientována jako větev pravá; také 

 z přiloženého textového vyobrazení je patrno, že počínajíc asi ve 

 výšce metencephala celá hlava je poněkud stočena na venek; mimo 

 to levá polovina celého mozku je vůči pravé jaksi nazad posunuta, 

 čímž se vysvětlí, že příčné průřezy v zadnějších částech mesencephala 

 nejsou symmetrické, přes to, že rovina řezu byla přesně transversalně 

 orientována. Dutina ústní a otvor ústní mizí úplně, dutina žaberní 

 přítomna. Roura zažívací je v zadních partiích normální, vyvinuta 

 zcela slušně se zažívací rourou individua pravého, ale v této levé 

 větvi počíná teprve od dutiny žaberní. 



Úplně volně od sebe odděleny jsou jen hlavy a nepatrná část 

 za hlavou, až asi tam, kde přechází oblongata v míchu. Spojení mezi 

 oběma větvemi sprostředkuje basis celé zrůdy, kterou dvojče přiléhá 

 na žloutkový vak. Tento je normálně vyvinut, pouze jeho levá polo- 

 vina (pod menší větví) je menší, a těžiště celé raassy žloutkové je 

 tedy jaksi přesunuto pod individuum pravé, vyvinutější. Po celém 

 povrchu obou těl znatelné je jemné pruhování jako segmentace 

 a v epidermis roztroušeny hojné buňky pigmentové v odstínech od 

 žluté do tmavohnědé. Jako vždy je i zde vzhůru ke hřbetu a ne 

 svrchu hlavy zbarvení nejtemnější a rozdělení pigmentu hustší. Me- 

 dianní linie hřbetní postrádá pigmentu vůbec. 



Na řezech vedených příčně v partii před a za rozvětvením 

 obou těl můžeme dobře sledovati postup splynutí obou větví míchy 

 a obou větví chordy v jeden celek, což není beze vší zajímavostí. 



