■JO LUI- Emanuel Mencl: 



(edy pod stati vem mikroskopu a ne ve výšce praeparatu, tu nutně 

 skutečné zvětšení v našem případě nemohlo odpovídati udanému, nýbrž 

 musilo býti vyšší. Abychom si zjistili kolik obnáší, položili jsme 

 objektivní mikrometr (Reichert 1 z= O01 mm) pod objectiv a pomocí 

 camery nakreslili jsme si dílky měřítka na mikrometru na papír le- 

 žící na pracovním stole. Tu shledali jsme, že O05 mm na mikrometru 



vypadlo na papíře 4 mm veliké — tedy zvětšení je n =z 80. 



Nyní za pomoci kamery, za těchže okolností nakresleny řezy série 

 jeden za druhým. Protože při dělání série před lety nemohl jsem 

 předvídati, že budu nucen jednou ji reconstruovati, nevytknul jsem 

 si, jak při pracech embryologických pravidelně je zvykem, žádných 

 pevných os respective rovin kolem objectu při zalévání, čímž ovšem 

 combinování série valně bylo ztíženo, ne však znemožněno. Pomohl 

 jsem si tak, že jsem považoval spodinu hlavy za rovinnou: její me- 

 dianní průřez na basi byl tedy omezen přímkou, a tuto přímku přijal 

 jsem za osu reconstrukce. Bylo tedy potřebí jenom vésti si osu Sym- 

 metrie pro jednotlivé řezy; tu průseky takové osy v každém řezu 

 (resp. v jeho výkresu) a kolmice na spodu (na ventralní straně) řezu 

 tangenciálně vedené na tyto osy byly body identické s body oné 

 hlavní osy, na níž reconstrukce postavena. Na osu reconstrukce 

 vztyčena řada ordinat (tyto jsou totožné s osami jednotlivých řezů); 

 vzdálenost jejich od sebe, protože řezy byly 20 ft tlusté (za zjištěním 

 toho kontrolován i mikrotom), měla obnášeti 0*02.80 == 1*6 mm, a pro- 

 tože jsme brali každý druhý řez do rekonstrukce, tedy vzdálenost ordinat 

 byla potom 3*2 mm. K vůli jednoduchosti vzali jsme vzdálenost tu 

 3 mm (jednalo se hlavně o 40 řezů, tedy combinováno ve skutečnosti 

 20 řezů a chyba v tom učiněná je 0*2 . 20, tedy ne celého půl centi- 

 metru, což při velikosti výsledního obrazu ani dost málo nepadá na 

 váhu). Na tyto ordinaty nanášeli jsme vzdálenosti jednotlivých bodů 

 na řezu případně na jeho výkrese od tečny dole vedené a body na 

 jednotlivých ordinatách, takto získané a sobě odpovídající, jednoduše 

 jsme spojili. Takovým způsobem obdrželi jsme obraz medianního řezu 

 celým mozkem. Mimo to nanášeny sem také průměry jednotlivých 

 průřezů oběma čočkami, abychom si zjednali obraz jejich polohy, ač 

 vlastně do medianní roviny nespadají. Obrázek rekonstrukce median- 

 ního řezu, jak zde je podán, je zmenšeninou původního. 



Chyba způsobená tím, že jsme považovali osu spodiny hlavy za 

 přímku, kdežto ve skutečnosti jistě byla zakřivená, zde nerozhoduje, 

 neboť se tím změní jen zakřivení mozku a to dost nepatrně. 



