12 



Uli. Emanuel Mencl: 



(1893) dokazuje jeho nezávislost od epiphysy a rozdílnost od para- 

 physy (kdežto jiní, jako Burchhardt, Kupffer atd. mají jej za para- 

 physu). Nechci na tomto místě se o té věci rozšiřovati a spokojil 

 jsem se s pouhým vyobrazením řezů, na nichž se oba útvary vysky- 

 tují. (Tab. fig. 4) 



Před parapinealním orgánem na naší sérii těsně probíhá svazeček 

 jemných sotva znatelných vlákének můstkem, jenž spojuje ganglia 

 habenulae, zde velmi silně vyvinutá (Tab. fig. 4. gh). Příčně položený 

 svazeček fibrill mezi nimi je patrně commissura habenularis. 



Velům transversum v našem případě je zkrácené a nesahá 

 hluboko. 



Lamina terminalis je obsáhlá, na ni nalézá se záhyb dovnitř 

 směřující a za ním následuje ztlustlá vychlípenina provázená diverti- 

 kulem ventriculu ku předu směřujícím; tento záhyb na pátém 

 a šestém řezu příčné proříznut tvoří jakoby samostatnou nějakou 

 rouru pod telencephalem ; na dalších řezech patrno, že útvar tento 

 brzy splyne s telencephalem, a lateralní přepážka horizontálně do 

 ventriculu splývající a brzy (asi po 3 řezech) mizící dokazuje již na 

 řezech příčných, že jedná se zde o pouhé vychlípení, což ještě jasněji 

 ovšem dokazuje medianní řez. Tato místa můžeme považovati za zá- 

 klad lobi olfactorii. Vychlípenina sama je Recessus neuroporicus (lobus 

 olfactorius impar Kdpfferův). Lamina terminalis přechází v basalní 

 stěnu mozku, k níž přechod dán jest ostrým zahnutím, jež tvoří 

 v medianním řezu našem nejhlubší bod celého útvaru. Basalní stěna 

 mozku směřuje příkře šikmo vzhůru a lateralně v tomto místě ohybu 

 leží pravá čočka oční, na textovém vyobrazení 2. v poměrné veli- 

 kosti a relativní poloze k ostatním částem nakreslená (Tab. fig. 2.) 



Právě zmíněná stěna vykazuje dvě ztluštěniny na venek. Spodní 

 patří ještě k přednímu mozku, jehož hranice naznačena je v median- 

 ním reconstruovaném řezu tečkovanou linií. (Hranici tuto obdrželi 

 jsme, když jsme si přenesli vzdálenosti lateralních ryli odlišujících 

 telencephalon a mesencephalon na jednotlivých řezech, tedy místa, jak 

 křížkem na tab. fig. 2. v právo je naznačeno, na příslušné ordinaty.) 

 Spodní konec její spadá právě mezi obě ztluštěniny, čímž přední, 

 ventralnější je místem, kde leží commissura anterior, druhá, kde má 

 přiléhati chiasma opticum. Vedle první zduřeniny leží levá, menší 

 čočka oční. Za druhou zduřeninou nalézá se záhyb, saccus vasculosus, 

 ale poměrně mělký. 



V dalších na zad ležících partiích vidíme poprvé vystupovati 

 nervové kořeny a to nejdříve trigeminus (tab. fig. 5.). Před tím ještě 



