O samostatném vývoji čoček btz přítomnosti očí. 13 



nikde není ani stopy po nějakém nervu, chybí tedy opticus (což je 

 samozřejmé) i ocúlomotorius úplně. 



Další poměry sledovati nebudeme, jen ještě podotknu, že nepo- 

 dařilo se mi nalézti hypophysa ani základy její, a obrátím se hned 

 k jedné z nejzajímavějších pro nás věcí, totiž k poměrům obou 

 čoček. 



Jak již při předchozím přehledu jsem vytknul a jak z přilože- 

 ných vyobrazení je zřejmo, není poloha obou čoček stejná. Čočka 

 levá leží dorsalněji a zároveň caudalněji než pravá, tedy tvoření 

 jejich bud nepočalo na místech lateralně protilehlých, anebo nastala 

 změna jejich polohy teprve secundarně. 



Pravá, více vyvinutá čočka má tvar v průřezu elliptický, roz- 

 měry její jsou 210 ft v dlouhé a 70 ^ krátké ose, položena je, jak 

 řečeno výše lateralně od nejventralnějšího bodu mozku; obklopena je 

 úzkým pruhem mesenchymu, užším než průměr čočky, takže na jedné 

 straně asi do třetiny průměru ponořena je do epidermis, druhou 

 třetinou leží v mesenchymu a poslední třetinou sahá skrze prostoru 

 mezi mozkem a mesenchymem do hluboké jamky ve stěně předního 

 mozku. Na jiných řezech leží čočka nad epidermis a mesenchym 

 sousedící tvoří jen tenkou vrstvu, ale jamka v mozku, do níž zasa- 

 huje, je pokud možno ještě hlubší. (Tab. fig. 8.) Proti svému okolí 

 ohraničena je čočka na celém svém povrchu obalem, však ne všude 

 stejným. Zajímavé je, že povrch mozku ani v těchto místech není 

 ani sebe nepatrnější nějakou blankou od čočky oddělen, nýbrž jamka, 

 do níž čočka zapadá, je úplně nahá, tak že zde máme přímý dotek 

 mezi epithelialním obalem čočky a mozkovou substancí. Mozek jinak 

 je obalen teninkou blankou, ale jenom v nejhořejších partiích (na př. 

 tectum mesencephali), kterážto blanka piostoupena je tu a tam hnědo- 

 žlutým pigmentem. Obal ten přechází na povrch mesenchymu a tu 

 splývá v jedno s jeho nejzevnější vrstvou tvořenou shustlými podlouhlými 

 buňkami paralelko k sobě a k povrchu uloženými; takovéto ohrani- 

 čení tam, kde mesenchym sousedí s čočkou, zcela mizí, naopak 

 mesenchym volně a přímo upíná se na epitheliale její pouzdro. 

 Buňky epidermalní na straně dovnitř obrácené omezeny jsou vůči 

 mesenchymu ostře vyjádřenou conturou, kteréžto poměry nalézáme 

 i tam, kde čočka svým obalem dotýká se epidermis. Leží tedy čočka 

 ve svém obalu volně a bezprostředně v okolních tkaních. 



Tvar její je celkem kulovitý, jenom směrem caudalním protahuje 

 se v jakousi stopku, kolmou na rovinu řezů, tak že tím dostává tvar 

 hruškovitý. K útvaru tomu na straně ven obrácené hlavně a na jeho 



