J4 LUI- Emanuel Mencl: 



špičce přiléhá poloměsícovitá čepička, část celého pouzdra, jejíž struk- 

 tura úplně se rovná struktuře epidermis. Nedaleko od tohoto místa 

 o málo jen řezů ku předu, kde epiderinalní povaha toho obalu 

 přechází v jednovrstevný cubický epithel, tam obal na straně k epi- 

 dermis obrácené vysílá dva výběžky, jež zapadají do dvou dutinek 

 zcela vhodného tvaru v epidermis. Není pochyby, že to jest místo, 

 odkud počala se čočka vychlipovati, a zde také příslušnost čočky 

 k epidermis velmi patrně vyniká. (Tab. fig. 6.) Na tomto řezu tvrdší 

 hmota čočky vyražena byla nožem až na malou část, jež je při stěně 

 mozku pc uložena). Jelikož však od tohoto místa celá hmota čočky 

 uložena je proximalně, nutno za to míti, že čočka při vývoji svém 

 obracela se ku předu. Tato hlavní kulovitá hmota vzrůstem svým 

 způsobila, že kulovité buňky epidermalní se dělily a měnily pone- 

 náhlu v cubické epithelialní elementy a tak vytvořily jednovrstevný 

 obal kolem celé čočky (Tab. fig. 8.). Pouze kolem stopky kuže- 

 lovité v zadu vládnou v tomto ohledu poměry původní, neboť tu ele- 

 menty obalu histologicky se slučují s oněmi v epidermis (Fig. 7.). 



Levá menší čočka jen slabě jeví stopy dřívější skladby buněčné 

 jsouc skoro všude složena z concentrických bezstrukturných vláken 

 tak jako pravá čočka větší části z nich sestává. U obou, ale zvláště 

 u větší dají se rozeznati jednotlivé druhy vláken tak, jak je Rabl 

 rozlišuje, avšak dlužno připomenouti, že centrální vlákna u čočky 

 pravé zaujímají velikou část průřezu (Tab. fig. 8 ). 



Také levá čočka vězí v pouzdře epithelialním, zde však elementy 

 jeho jsou cylindrické. (Tab. fig. 4. vnitřní partie opět nožem vyra- 

 ženy při řezání k periferii.) Zde je souvislost s epidermis velmi zře- 

 telně zachována. Průměr čočky této je 60 ^t, tedy o mnoho menší, 

 a všude stejný. 



Na tomtéž řezu, kde levá čočka je zasažena v největším svém 

 průřezu, je mozek tak těsně přitlačen k sousednímu mesenchymu, že 

 velmi často na některých místech nelze rozeznati hranice mezi ním 

 a mozkem samým, hlavně na té straně, na níž leží čočka. Od hor- 

 ního okraje pouzdra čočky směrem vzhůru k rýze postranní, jež od- 

 lišuje telencephalon a mesencephalon, táhne podél mozku na okraji 

 mesenchymu proužek sestávající z buněk táhlých, úzkých a parallelně 

 vedle sebe běžících, povahy mesenchymatické. Zakončení jeho u zá- 

 hybu mezi telencephalem a mesencephalem je velmi nenáhlé, je to 

 jakési rozplynutí v okolních tkaních. Myslím rozhodně, že jedná se 

 tu o modifikované buňky mesenchymové, jež zde tvoří hranici proti 



