O samostatném vývoji čoček bez přítomnosti očí. J5 



mozku. Podnět utvoření takového obalu dán bezpochyby mechanickým 

 tlakem mozku na uiesenchym. 



O vzniku čočky a její histogenesi nebudu se šířiti, poukazuji 

 v to příčině hlavně na základní rozsáhlou srovnávací Rablovd práci 

 (Ueber den Bau und Entwickelung der Linse. Zeitschrift fin wissen- 

 schaftliche Zoologie. Bd. 61., 63., 67.). Různosti ve způsobu embryo- 

 nálního základu čočky (zároveň centrálního nervstva, organu čichových 

 a sluchových) přehledně podává Peteu (Der Einfluss der Entwickelungs- 

 Sinnesorgane bei den verschiedenen Wirbelthierclassen. Anatomischer 

 Anzeiger Bd. XIX. 1901). Ze dvou podélných ektodermalných ztlii- 

 štěnin (plakody) na hlavě vznikají: jamka čichová, ganglia nervi V, 

 VII, X (trigeminus, facialis, vagus) a jamka sluchová. To je řada 

 dorsolateralní. Z druhé, ventralně-epibranchialní plakody vznikají epi- 

 branchialní ganglia a v předa čočka oční. Tato poslední nevzniká vždy 

 týmž způsobem, nýbrž vývoj její už v prvních základech variruje dle 

 jednotlivých tříd, anebo i uvnitř jedné a téže classy (na př. Pristiurus 

 a Acanthias). U Teleosteí zakládá se čočka vždy jako solidní útvar, 

 kdežto jindy děje se tak vchlípením, jindy opět způsobem, jenž je 

 jaksi středem mezi oběma právě jmenovanými. 



Přehlédneme-li tedy celkové poměry, vidíme, že na jedné straně 

 nenalezli jsme nikde ani stopy po očních bulbech, ani po jejich zákla- 

 dech a na druhé straně máme zde zase obě Čočky, ač ne stejně co do 

 velikosti, přece co do histologické povahy normálně a vysoko vyvinuty, 

 skoro můžeme říci ze hotové. Za normálních poměrů vedle nich i bulby 

 oční musily by dle toho býti na vysokém stupni vývoje, avšak přes 

 nejpečlivější ohledání všech řezů na celé sérii nenalézáme nic po- 

 dobného. 



Naskýtá se námitka jinak velmi málo oprávněná, že bulby oční 

 tu byly, nebo aspoň se zakládaly, ale že nastala jejich resorpce 

 a úplné vymizení. Avšak vymizení jejich nemohlo by na žádný způsob 

 zůstati beze stop, a to bez velice patrných stop i na mozku samém, 

 při nejmenším myslím, že aspoň příští optické nervy musily by býti 

 naznačeny. Všechno ostatní tak jak jsme to zde popisovali, i jak pro- 

 hlížení série nade vše nám jasněji stvrzuje, vše nezvratně dokazuje, 

 že zde k založení bidbâ očních ani na jedné straně ani na druhé vůbec 

 nedošlo. Toto je fakt všechnu pochybnost úplně vylučující, ale při tom 

 zároveň nanejvýše zajímavý a rozhodující pro celé pojímání vývoje oka. 

 vzájemnosti jeho částí a vlivů vývoje jedné složky oka vůbec na vývoj 

 druhé neb ostatních. 



