IQ IV. Em. Rádi: 



jednodušeji děje tím, ze se točí proti směru otáčení, v určitých pří- 

 padech však i po směru. 



Že tento směr, který slunéčko zachovává, jest mu dán opticky, 

 o tom jsem se přesvědčil, položiv slunéčko na černý papír, poklopiv 

 je trubicí nahoře zmíněnou a otáčeje. Jsou-li to paprsky světelné, 

 které slunéčko orientují, musí za těchto podmínek reakce vyjíti jinak 

 než nahoře, poněvadž postranní paprsky jsou nyní černou trubicí 

 zachyceny. Skutečně jsem našel, že všechny kompensační pohyby pře- 

 staly v černé trubici. Slunéčko při otáčení ať pomalém, ať rychlejším, 

 běželo brzo přímo, brzo v kruzích o různém poloměru po otáčení i proti 

 otáčení. Jakmile jsem však trubici pozvedl, hned se začalo zcela 

 mechanicky otáčet proti otáčení prkna 



Ještě jiným způsobem jsem se přesvědčil, že jest to směr opticky 

 daný, který slunéčko zachovává. Jest totiž možno, jak si každý snadno 

 dovede představit na otáčejícím prkně, nakreslit tužkou, kterou 

 v přímce táhneme nejrozmanitější křivky, jestliže náležitě prkno pod 

 tužkou v právo a levo točíme. Slunéčko pohybuje se přímočarně 

 jako tato tužka; budu-li tedy podobným způsobem pod ním prknem 

 otáčet, musí opisovat na něm napřed určené křivky. Skutečně bylo 

 velmi lehko přinutiti slunéčko, aby opisovalo kruhy, ellipsy, lemniskaty, 

 přímky, sinusoidy atd., které ovšem nebyly geometricky přesné, ale 

 dostačily podstatu zjevu znázornit. 



Z toho plyne: reakce slunéčka na otáčivém prkně jsou následek 

 orientace slunéčka k světlu ; poněvadž orientace zvířat k světlu se 

 jmenuje fototropismus, možno tvrdit, že tyto orientace jsou zjevy 

 fototropismu. 



Možno by bylo domnívati se, že vedle fototropismu ještě jiné 

 síly tyto zjevy působí, avšak nic jsem nenašel, co by pro to svědčilo, 

 o čemž nejvíc svědčí, že po vyloučení postraních paprsků světelných 

 kompensační pohyby pominuly. 



Zkoušel jsem dále, reaguje- li slunéčko také na otáčení v hori- 

 zontální rovině, je-li v ní jinak orientováno a našel jsem, že běžíc po 

 svislé stěně okrouhlého skleněného aquaria na prkně otáčeného, ne- 

 reaguje zřetelně, za to velmi dobře, když se po stropě tohoto aquaria 

 hřbetem jsouc obráceno dolů pohybuje. Otáčení slunéčka v jiných 

 rovinách, než v horizontální nevedlo k určitým výsledkům, poněvadž 

 brouk při tom snadno spadl. 



Opakoval jsem pokusy na slunéčku vykonané s mnohými jinými 

 brouky a dostal jsem tytéž výsledky, až na to, že jest třeba hbitější 

 brouky rychleji otáčeti. Při tom jsem byl upozorněn na to, že dotyk 



