Nová pozorování o fototropiamu zvířat. 1 1 



může konrpeusační pohyby rušit. Aby mi totiž brouci z prkna neutekli, 

 pokryl jsem je poklopeným skleněným aquariem; pod ním reagovali 

 jako obyčejně, ale jen potud, pokud se bokem nedotýkali steny 

 aquaria; v tomto případě přestali kompensovat a běželi po otáčení 

 i proti němu. Jest z toho viděti, že i tu platí zjev odjinud známý, že 

 stereotropismus může rušiti zjevy fototropismu. U žádného brouka 

 se mi nepodařilo najíti jakoukoli stopu závrati po otáčení. Jakmile 

 jsem otáčení zastavil, třebas trvalo sebe déle, brouk ihned otočiv se 

 do určitého směru, v tomto běžel přímo. 



2. Pokusy s jinými hmyzy. Popíšu pokusy s některými jinými 

 hmyzy, ale pouze pokud z nich něco nového pro porozumění popsané 

 reakce vychází, 



Velká larva kobylky zelené reagovala jako slunéčko; zvláštní 

 jest, že otáčení nevzbudilo v ní impuls ke skoku, nýbrž kompensovala 

 jen kráčivými pohyby. Na kobylce jsem poprvé shledal — co bylo 

 od ostatních autorů popíráno — že i na klidné zvíře otáčení má vliv; 

 klidná larva kobylky začala totiž zcela pravidelně rychle pohybovat dlou- 

 hými tykadly, jakmile jsem začal otáčet a přestala jimi pohybovat, když 

 jsem otáčení zastavil. Tento pohyb tykadel nevzniká prouděním vzduchu, 

 neboť děje se i pod skleněným poklopem. 



U dospěíé kobylky zelené našel jsem nový doklad, že jest to 

 jen světlo, které otáčení způsobuje. Při mírném otáčení nekompen- 

 sovala kobylka stále, nýbrž pouze tehda, když byla obrácena trochu 

 ke světlu, tak že pokud její hlava byla v polovici kruhu ku světlu 

 obrácená, zvíře kompensovalo, nikoli však v druhé polovici kruhu. 

 Význam toho je teD, že kobylka odvrácena jsouc od okna, otáčela se 

 k němu a neměla tedy příčiny otáčení desky kompensovat. 



Zkoušel jsem dále otáčeti mouchu Eristalis, která velmi dobře 

 umí lítat, ale velmi špatně a málo běhá. Pod skleněným poklopem 

 kompensovala velmi pěkně nejen tehdy jestli se pohybovala po dně, 

 nýbrž i když byla na svislých stěnách poklopu; v tom případě držíc 

 tělo ve vodorovné rovině běžela po stěně poklopu proti směru otáčení, 

 hledíc neustále zůstati na straně okna. Nestačila-li krokem kompen- 

 sovat, pomáhala si letem, takže když ji otáčející se poklop odnesl na 

 zádní stranu, přeletěla zcela pravidelně na přední, kde se ihned obrá- 

 tila hlavou proti směru otáčení. Také na stropě poklopu, hřbetem 

 jsouc obrácena dolů, reagovala Eristalis zcela typicky. Zdá se, že 

 slunéčko na svislé stěně jen proto nereagovalo, že se na ni tak lehce 

 neudrží, jako Eristalis, 



