14 LV. Em. Rádi: 



jakou se fototropismus dosud má), nýbrž vůbec k nějakému zdroji, 

 který do prostoru paprsky světelné, ať vlastní, ať odražené vysílá. 

 Dle těchto paprsků orientují se zvířata při pohybu a těchto paprsků 

 se pevně drží; jestliže se otáčením zvíře ze své polohy vysune, vrací 

 se zase do ní automaticky ; hmyzu není možno optickou orientaci pře- 

 konati, nýbrž otáčeno jsouc, musí kompensovat. 



Nepodařilo se mi najíti nějakých stop závrati způsobených 

 otáčením. 



II. kompensačních pohybech hlavy u hmyzu. 



A. Historický přehled. 



Jest elementární faktum, že naše oči mohou vzhledem k hlavě 

 zaujati různou polohu ; pohyby očí dějí se z části vědomně, z části 

 reflektoricky ; na reflektorické pohyby očí závislé na polokruhových 

 chodbách v uchu ukázal nejprve P. Flourens (1824) a po něm po- 

 drobněji E. Cyon (1873), J. S. Breuer (1875), A. Hobgyes (1881) 

 a mnozí jiní, a z pozorování těch vyšlo (ovšem že ne bez odporu 

 jiných autorů), že poranění jednoho polokruhu způsobuje nucené po- 

 hyby očí a hlavy v rovině tohoto polokruhu (Breuer 1875). 



Podobné reflektorické pohyby očí a hlavy pozorovány byly také 

 při passivním anebo aktivním otáčení různých obratlovců. Nejprve se 

 o nich zmiňuje J. Purkyně, později Breuer, který je pojmenoval kom- 

 pensační pohyby a sice z toho důvodu : Otáčíme-li se kolem svislé 

 osy, nejdou oči s hlavou, nýbrž setrvávají ve své původní poloze 

 točíce se tak proti směru otáčení; poněvadž se tímto pohybem očí 

 pohyb těla jaksi vyrovnává, nazván byl kompensační. Tyto pohyby 

 očí dějí se i při otáčení v jiných rovinách a také při zavřených očích. 

 Názory o jejich významu se rozcházejí. E. Mach (1902) myslí, že to 

 jsou „automatické (nevědomé) pohyby zrakové vzbuzené reflektoricky 

 otáčením z labyrinthu". E. v. Cyon (1900) myslí, že „jak z Ewaldo- 

 vých, tak z vlastních jeho pokusů s otáčením zvířat plyne, příčinou 

 oněch pohybů očních jest zvláštní duševní akt, zvířata totiž se snaží 

 při neobvyklém a nedobrovolném pohybu udržeti týž obrázek na 

 sítnici". Vedle pohybů zrakových popsal Breuer podobné kompensační 

 pohyby hlavy u holubů, kteří očima jen málo pohybují; směr a způsob 

 pohybu hlavy neliší se od pohybu očí. Breuer shledal dále, že po- 

 hyby hlavy u holubů nejsou podmíněny jen labyrinthem trvajíce i po 



