Nová pozorování o fototropismu zvířat. 21 



nýbrž také přímočarý pohyb podle zdi, v niž bylo okno, způsobil 

 trhavý pohyb hlavy. V jiných rovinách než v horizontální jsem 

 u Laphria nystagmus hlavy nepozoroval. 



Zcela zřetelný horizontální nystagmus hlavy jsem našel dále 

 u vos. Klidně sedící Vespa germanica hlavou nepohybuje; přejedu-li 

 však před ní rukou, trhne hlavou a také dříve než se začne pohybovat, 

 trhne několikrát hlavou v právo a v levo a také při pohybu hlavu 

 na strany obrací (ovšem dá se to pozorovat jen pokud se vosa zvolna 

 pohybuje). Při otáčení v horizontální rovině vidím nepravidelné sice, 

 ale zřetelné trhání hlavou ve směru otáčení ovšem o malinký úhel. 

 Zastavíme-li otáčení, trhne sebou někdy ještě hlava vosy, nemyslím 

 však že by to byla závrať, nýbrž hlava se tím nejspíš vrací do své 

 normální polohy, ze které otáčením byla vysunuta. Zřetelnější ny- 

 stagmus hlavy viděl jsem dále za podobných podmínek u Ammophila. 



U Eristalis, u mouchy domácí a jiných much, podivno, také 

 u vážek, jsem nystagmus nepozoroval (u Lestes jen nepravidelné 

 trhavé pohyby hlavy). U žádného hmyzu jsem neviděl trhavé pohyby 

 celého těla. 



O příčinách nystagmu jest se mi těžko vysloviti. Z mých pozo- 

 rování plyne tolik, že není potřeba polokruhů ani statocystů ku vzniku 

 nystagmu a, ačkoli nemám přímého důkazu pro to, že nystagmus 

 hmyzů jest původu pouze optického, smím to s velkou pravděpodob- 

 ností na základě toho, co jsem v předešlých kapitolách uvedl, před- 

 pokládati. Věc si lze vyložiti tak, že ku př. Laphria při otáčení 

 fixuje hlavou směr k oknu a drží ten směr, pokud svaly na krku 

 dovolí; pak když jsou již příliš napjaté, rychlým trhnutím hlavy 

 uvede ji zase do normální polohy k tělu, ihned zase fixuje paprsek 

 ve směru její podélné osy ležící, po něm točí hlavu, aby ji zase od 

 něho odtrhla, když svaly krční se příliš napnou. Takovým způsobem 

 přicházíme k novému dokladu toho, co jsem v první kapitole tvrdil, 

 že totiž fototropismus zvířat nezáleží pouze v tom, že hmyz se obrací 

 k nejsilnějšímu zdroji světelnému, nýbrž i k paprskům odraženým, 

 tedy tak jako lidské oko. 



IV. Důsledky. 



Ukázal jsem v předcházejícím, že ty pokusy, které se prováděly 

 na obratlovcích a částečně také na vyšších korýších, totiž passivní 

 jejich otáčení kolem některé z os těla, dají se s podobnými výsledky 



