hnědého prásku, normalný trísidfarseničnan sodnatý, který z roztoku 

 náležitě řoncentrovaného krystaluje ve způsobe jemných jehlic, jimž 

 přísluší formula 3 Na 2 . As,S 3 2 . 24H 2 0. Podle Geuthera se odvo- 

 zuji« tato sůl od kyseliny diarseničné H 6 As 2 S 3 5 , Cloëzova sůl od ky- 

 seliny monoarseničné i jest formula Cloëzovy soli: KH^AsSO^*) 



Připomínám, že podobné zastupování kyslíka sírou jako v kyse- 

 lino arseničné resp. v arseničnanech, pozorováno bylo při obdobné 

 kyselině foforečné resp. ve fosforečnanech. Cloëz připravil ethylosulfo- 

 fosforečnan draselnatý (C. R. XXIV. 338), Carius pak 1859 (Liebigs 

 Ann. CXII. 191) popsal netoliko jednu kyselinu sulfofoforečnanu, 

 nýbrž i řadu ethylovaných takových kyselin a některé jejich soli. 

 Y roce 1847 konečně připravil Wurtz (Ann. Chim. et Phys. [3] 20. 

 17l'i oxysulfofosforečnan sodnatý Na 3 PS0 3 . 12H 2 působením louhu 

 sodnatého v PSC1 3 a krystalisací vzniklého roztoku. 



Průběhem studia o působení kysličníku arsenového v roztoky 

 sírníků alkalických dospěl jsem k některým zajímavým sloučeninám, 

 z nichž zvláště památný jsou některé neznámé dosud oxysulfarsenič- 

 7i an y sodnaté. 



Průběh reakce kysličníku arsenového v roztok sírníku sodnatého 

 jest rozdílný podle poměru, v jakém obě látky v sebe působí. V pří- 

 ti imné úvaze pojednám o zplodinách, jaké vzniknou působením 1 mol. 

 kysličníku arsenového ve 2 mol. sírníku sodnatého. 



Přičinuje-li se k teplému roztoku sirníku sodnatého [mnou po- 

 užitý připraven byl nasycením roztoku žíravého natronu (1 č. NaOH 

 a 5 č. H 2 0) sirovodíkem a přimíšením stejného množství natronu 

 (rozpuštěného ve 2 l / 2 č. vody)], v naznačeném výše poměru (1 mol. 

 \b 2 3 : 2 mol. Na,S) kysličník arsenový (s prospěchem se předem 

 rozmíchá As 2 3 s částí roztoku sirníku sodnatého v řídkou kaši a ta 

 se přičiňuje po dávkách k hlavnímu podílu zahřáté na vodní lázni 

 tekutiny), vznikne hnědá sedlina, která jest identická s látkou, kte- 

 rou považoval Berzelius za zvláštní sírou chudý sirník arsenu, o níž 

 však Nilson dokázal, že jest pouhým arsenem. Povaří-li se kalná te- 

 kutina as 5 minut, sfiltruje-li pak plátnem za horka a nechá-li se 

 filtrat vychladnouti, stulme tento v řídkou, kašovitou hmotu, skláda- 

 jící se z jemných bezbarvých jehlic. Jelikož obyčejně bývají ještě 



*) Geuther píše Nilsonovou červenou sůl Na 2 H 4 As 2 S 3 5 . 5H 2 0. I v případě, 

 že by původní formula Nilsonova byla správná (dokážu, že tomu tak není), 

 nelze ji psáti způsobeni, Geutherem navrženým, nebot není původní formula 

 Nilsonova Xa 2 . As 2 S 3 2 . 7H 2 nýbrž Na 2 . 2As 2 S 3 2 . 7H 2 0. 



