hanu a duh um. Obdržíme takto jednak hydrát ceřičitý s malým množ- 

 stvím lanthanu a didymu, jednak roztok, obsahující téměř veškerý 

 lanthan a didym a jen stopy ceru. Poslední podíly ceru odstraní se 

 i roztoku vrhni snadno dle návodu p. prof. Štolby, kysličníkem zi- 

 Dečnatým a chameleónem. Vyloučená sedlina, obsahující veškerý cer, 

 se odfiltruje, filtrat se silně okyselí kyselinou solnou a lanthan i didym 

 se / roztoku za varu kyselinou šťavelovou ve skrovném nadbytku; 

 vyloučené štovany okamžitě se filtrují a vroucí vodou, slabě oky- 

 Belenou, so promejou. Seznal jsem, že v případě, kdy se roztok 

 silně okyselí a po srážení ihned filtruje, s lanthanem a didymem ona 

 část manganu a zinku, která v roztok přešla, se nesrazí. Promyté 

 Stovany se vysuší a prudce vyžíhají. Obdržíme kysličníky lanthanu 

 a < lid vinu, které jsou úplně prosty cizích kovů a zpracují se dále 

 .11.' známých method. 



5. b. Příspěvky ku spektrálné analysi. 

 Jaroslav Formánek. 



Absorb ční spektrum síroarseničnanu sodnatého. 



A. Vogel*) popisuje spektrálnou kvalitativnou reakci na hliník, 

 dle něhož se ku roztoku kamence hlinitého za určitých podmínek 

 přidá alkoholického roztoku purpurinu; růžově zbarvená tekutina po- 

 zorována spektroskopem dává charakteristické pásky absorbční. Při 

 podobném vyšetřování roztoku síroarseničnanu sodnatého objevila se 

 nápadně silná reakce hliníková, ač praeparat, jak jsem kvalitativnou 

 zkouškou seznal, absolutně hliníka byl prost. Zkoumal jsem zjev ten 

 zevrubněji a seznal, že roztok síroarseničnanu, pomísen alkoholickým 

 roztokem purpurinu, dává rovněž růžový roztok, který pozorován 

 spektrálným aparátem, dává podobné karakteristické pásy jako hliník 

 v zelené části spektra. Měřením pak jsem shledal, že se pásky síro- 

 areeničnanu sodnatého a solí hlinitých polohou poněkud liší. Na mém 

 aparátu nacházely se nejvýznačnější pásy hliníkové (třetí nebyl měřen, 

 ježto není dosti intensivní) mezi 60—70 stupněm a mezi 79—86 

 tupněm l'.unsenovy škály a pásy síroarseničnanu mezi 59—68 stup- 

 něm a 76—82 stupněm Bunsenovy škály. (Na = 50.) Z té příčiny, 

 »me-li vedle síroarseničnanu na hliník zkoušeti, nutno dříve ky- 

 Belin aeii rozložiti. 



' B. .1. d. (;. 1876. 1041. 



