157 



tvar 6) přešel by ve skutečnou qtou mocnost tvaru 2'), anebo kdyby 

 tvar 4) přešel ve skutečnou p mocnost tvaru 2), kdež zase 8) objeviti 

 se nám musí jako gtá mocnost výlačky tvaru 6) a 2). 



Dosti jednoduchý obrat umožní nám, že budeme moci skupiny 

 obrazcové čísti pro oboje součinitele a i b. 



Než přistoupíme k ukázání této cesty pro obecný případ, po- 

 kusíme se objasniti předešlé na zvláštním případu tím, že vyšetříme 

 výlučku tvaru stupně druhého a třetího. 



Résultant a F 23 . Buďtež dány dva tvary stupně druhého 

 a třetího totiž: 



\x\2 ~~l)j — «V»l— «Ä^'+^ — O, (11) 



\Í{1 ~ l)I ^ h ~ 0< ~ MX + b * xX ~ KA = °- (ir) 

 Výlučku obou tvarů obdržíme v podobě: 



Dle předešlého utvoříme nejprve možné skupiny obrazcové 

 z prvních (hořejších) součinitelů. Obdržíme: 



| = íll 21 22 22 22 22 22] 

 (1 — 2) 6 = j {li — 11 + 11 — 21 + 22 — 22 -f .22} ,(13) 

 I (11 11 11 11 11 21 22j 



+ 21 21 22 

 21 — 21 + 21 

 11 21 21 



Kde společný všem znak 1 jsme vysadili, místo abychom jej před 



každou skupinu kladli. 



A připojíme-li jako přípony činitelce dolejší, obdržíme: 



fi 2i« n 1 ^ 2 ^- 2 ^ 2 ^ 2 & 2 ^ 2i2i i „» 



i — f I 1 2 1 2 -1 3 1 2 + 1 2 1 2 -2 1 1 2 + 2 1 2 1 -2 1 2 1 + 2 1 2 1 } (13') 

 V IJ I |l 2 l 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 2 X 1 2 2,2,) 



+ 2,1, 2il 2 2,2, 

 2 1 1 2 -2,1 2 + 2 1 1 2 



1 2 1 2 ?l*2 ^1^2 



