Leo 



Na základě toho, že známky řádkové tímto nahrazováním skupin | 



skupinami II se snižují aneb nanejvýše zůstanou rovny, poznáváme, že: 



li 



Skupiny příponové neboli činitelců druhých ve vý- 

 razu 13. m o li ou se čísti současně i pro b. 



X případech, kdy skupina obrazcová pro b není schopna snížení 

 známek řádkových, poznáváme, že skupinu můžeme též čísti pro b 

 Boučasně, a že přečtením tím celá skupina již se vyčerpá. 



V tuch případech však, kde tyto skupiny jsou schopny snížení 

 známek, třeba ještě mimo takto přímo obdržený výsledek vypočítati 

 j< ště členy tímto snížením povstalé. 



Tím přicházíme k tomuto výsledku: 



Čteme-li výraz 13) tak, že: 



1. řádky prvních prvků dávají nám přípony součini- 

 telů a čvaru 11). 



2. Sloupce druhých prvků neboli přípon dávají pří- 

 pony součinitelů b tvaru 11), jimiž třeba násobiti 

 součinitele a z téže skupiny 'odvozené, pak ob- 

 držíme takto přímo jednu čásť resultanty, kde 

 všecky členy mají součinitele číselného 1. 

 Druhou část výlučky 12) obdržíme snížením známek řádkových 



ve skupinách druhých prvků (příponových), jichž číselné součinitele 

 třeba určiti známým způsobem. 



Takto obdržíme tedy pro 13') jako prvou čásť přímo vyplý- 

 vající: 



<*>V>\ — «XMa + a ^m — a 2 a T a~b z b 2 -f- a\aj)\ — a\aj> b z + <ty\ 



a. -j- «x & A — <\h + «2«íM2 • 



Ostatní části třeba určiti pouze ze skupin: 



J^2 1 2 1 | 2y2 y | 2j2 t 



I -^2-^2 T 1 2 Til * 



1 lil« ' 1 2 1 2 I 1 2 1 2 



Pivní z nich jsme již určili, druhá tato část jest: — 2b^b r . 



Podobně bychom obdrželi z poslední skupiny — 26^ ïï , o čemž 

 aetřeba se šířiti; ostatně poznáme ještě příčinu, proč tento součinitel 

 — 2 musí býti týž jako v předešlém případu. 



Zbývá ještě určiti prostřední. Skupina příponová jest tu 



