233 



o 3-48 gr na váze (C 6 H 12 O ä -f C 6 H 12 vyžaduje příbytek na váze 

 o 3*33 gramů). 



Malým množstvím etheru hleděno odstraniti přebytečný alkohol 

 amylnatý, jelikož, jak zvláštní zkouškou dokázáno, ani vodnatá rham- 

 nosa, ani bezvodá {teplem vody zbavená) v etheru ani stopou se neroz- 

 pouští. Hned sražen jest cukr, jenž jevil se v bradavkách, ale po chvilce 

 se změnil v maz ; cukr ten podle elementárně analysy nejevil žádného 

 značnějšího rozmnožení váhy molekulárně. 



I jest as 25 gramů cukru vodného rozpuštěno v amy] alkoholu, 

 dlouho vařeno v nádobě opatřené zpětným chladičem, pak syrup hustý 

 zanechán pod zvonem evakuovaným po šest neděl Do syrupu vhozen 

 krystal vodnaté rhamnosy. Po delší době syrup blednul v barvě své 

 temně zelené, až byl bleděžlutým ; krystalického neosazoval však ničeho. 

 Tento syrup rozpouštěl se v etheru úplné (až na krystal tam dříve vho- 

 zený), taktéž v acetonu i octanu ethylnatém ; sírouhlík, ligroin a xylol 

 nesrážely z roztoku toho praničeho. 



Syrup ten jest ve zkoumavce při température (teploměr se nalézal 

 ve zkoumavce) do 140° C zahříván, při čemž temněl i jest schlazen 

 a elementárně analysován: 



0-2140 gr látky spáleno jest v 0-1769 gr H 2 — 0-01965 gr vo- 

 díka a 0*4097 gr C0 2 = 0-11175 gr uhlíka; 



nalezeno 



uhlíka 52-22°/ 



vodíka 9-18 „ 



kyslíka .... 38-60 „ 



C 5 H u 4 . CH<cSc.H theor " 

 52-38 

 9-52 

 38-09 



Pomyslíme-li, že temperatura roztopené masy dosáhla 140° C, tedy 

 značně nad bod varu alkoholu amylnatého, musíme míti tu látku ainorf- 

 nou za skutečnou sloučeninu rhamnosamylalkoholatu, která po delším 

 vzájemném působení obou součástek teprv ve formě stálejší vzniká 

 a se teplem jen pomalu disociuje. Jelikož rhamnosa oxydací posky- 

 tuje sloučeninu o 6 atomech uhlíka, jest tudíž s pravděpodobností 

 aldehydem (jako dextrosa nebo arabinosa), i jest tato látka velmi 

 obdobná s chloralalkoholatem. Jest pak skutečnou sloučeninou, nebot 

 rozpouští se v rozpustidlech, v nichž se cukr vodnatý ani vody spro- 

 štěný nerozpouští. Teplou vodou štěpí se ten alkoholát v cukr i al- 

 kohol amylnatý. 



K vytvoření svému má látka ta zapotřebí tepla, z té příčiny 

 nevylučovaly se krystaly vodného cukru, když byly roztoky alkoho- 



