270 



a odtud plynulo by, že na čtvrtém uhlíku od COH se nalézá jeden 

 hydroxyl; nevznikl-li lakton, byl důkaz podán o zcela určité konsti- 

 tuci, neboť mohl čtvrtý uhlík za prostý hydroxyl býti považován, 

 a kyslíky byly rozděleny po atomech ostatních uhlíkových. Poněvadž 

 pak máme sakcharinů-laktonů C 6 H 10 5 již tré, dalo se mysliti, že 

 přímo oxydací konstituce rhamnosy se vyjasní. 



Nitril kyseliny rhamnoskarbonové. V několika baňkách rozpuštěno 

 jest po 30 gramech cukru, rozpuštěno s málo vody i přidána kyselina 

 kyanovodíková 70procentová. Reakce načala velmi rychle, když bylo 

 přidáno něco málo amoniaku. Za několik minut obyčejně jest reakce 

 ukončena, veškerá hmota poněkud zahnědla, zápach po kyanovodíku 

 ustal. I jest látka vzniklá vařena s vodou barytovou, aniž bylo dříve 

 jakýmkoli způsobem možno isolovati buď nitril aneb amid kyseliny 

 očekávané. Sůl barytová byla analysována, však tu objevila se práce 

 pana 23!»». Fischera a J. Tafela (Berl. B. XXI. 1657), kteří o kyselině 

 težé pracovali. I ustal jsem v práci své další o témže předmětu. 



Oxydace rhamnosy vodou bromovou. V četných baňkách jest roz- 

 puštěno po 20 gramech cukru v málo vodě i přikapováno bromu 

 množství theoretické. 



Eeakce počala vždy po nějaké době, brom rychle mizel, a jen 

 málo jeho zabarvovalo tekutinu; proudem vzduchu brom jest zahnán. 

 Při této oxydaci bromem musilo se tvořiti něco kysličníku uhličitého, 

 neboť tekutina šuměla silně při promíchání. Někdy vytvořila se při 

 brómování (zvláště bylo-li ku konci reakce zahřato za účelem ode- 

 hnání přebytečného bromu) nějaká těkavá látka velice ostře pách- 

 noucí, bezpochyby nějaký brómovaný produkt methanu. Brom není 

 v roztoku cukrovém obsažen jakožto bromovodík, aniž jest cukr tam 

 též ve formě oxydované. Jest totiž zkušeno, zdaliž nevytvořila se 

 nějaká kyselina těkavá, a z té příčiny přímo tekutina (bez jakéhokoli 

 zředění) jest destilována. Při té koncentraci byl by musil bromo- 

 vodík těkati, však destilát nesrážel roztok stříbrný, nýbrž jej redu- 

 koval. Jelikož však nebylo lze ostatními známými zkoumadly doká- 

 zati přítomnost kyseliny mravenčí a destilát zapáchal velice ostře, 

 mám za to, že zde vytvořilo se něco látky aldehydické. 



V tekutině bromové nalézala se látka jakási brómovaná, která 

 pomalu se rozkládala, byla-li odpařována a celá tekutina hnědla. Na 

 druhé straně však byla látka ta dosti stálá, aby několik reakcí pře- 

 držela. Tak na př. zahříval jsem jednou poslední tekutinu (po či- 



