2S0 



strní níže vypsaném zbývající) s uhličitanem mědnatým, chtěje nabýti 

 nějaké soli mědnaté. Vyloučila se sedlina amorfná, velmi neúhledná, 

 i slil jsem tekutinu, sedlinu pak rozložil sirovodíkem, odfiltroval od 

 síruíkii a tekutinu odpařil pod sníženým tlakem i získal jsem bílou 

 Látku, která zapáchala ostře po bromu i poskytovala s dusičnanem 

 stříbrnatým vedle stříbra kovového hojně bromidu stříbrnatého. Jelikož 

 látka ta bromem páchla, musilo by se uzavírati na jakýsi adičný pro- 

 dukt brómovaný. Hledaje v literatuře nalezl jsem podobný úkaz ve: 

 Elasivetz a Habermanove (L. Ann. 155. 122) prácí, kdež oxydací 

 dextrosy chlorem podobné jest nalezeno. 



V tekutině kvantitativně stanoven brom a přidáváno z počátku 

 vypočtené množství uhličitanu olovnatého. Později jsem s prospě- 

 chem nahradil jej kysličníkem olovnatým. I vařeno jest dlouho, od 

 vyloučeného a vykrystalovavšího bromidu olovnatého jest odfiltrováno 

 a tekutina zbývající, ještě vždy brom držící, za studena digerována 

 s málem uhličitanu stříbrnatého. Srážel se ponenáhlu bromid a mimo 

 to vylučovalo se práškovité stříbro, zvláště pak při zahřetí. Poslední 

 louh zbylý nad stříbrem byl červenavý, po chvíli celý červený. Byv 

 slit usazoval černý prášek, pak roztok bledl a zelenal. Úkazy ty jsou 

 zcela totožný se zjevy vypsanými O. von der Pfordten-ern při jeho 

 studiu o kysličníku stříbra (Berl. B. XX. 1462). Když byl nyní při- 

 dán roztok dusičnanu stříbrnatého, unikaly při destilací páry ostře 

 páchnoucí, stříbro redukující. Kyselina mravenčí v destilátu pří- 

 tomna nebyla. 



Když pak zbytek jest rychle odpařen až na malý objem, ztuhl 

 nad kyselinou sírovou v krásné jehličky. Sehnané roztoky na sklíčku 

 hodinkovém rychle krystalují v koncentricky složené jehly, i možno 

 způsobiti ve značném roztoku krystalisaci, když jehly takto získané 

 na sklech tabulových do roztoků ponoříme. Vyloučená látka jest na 

 biskuitových deskách matečného louhu zbavena a opět překrystalo- 

 vána. Srážením alkoholických roztoků etherem, v němž se neroz- 

 pouští, také lze látku čistiti. V alkoholu se rozpouští velmi dobře 

 i ve vodě. Při 135° počíná měknouti a taje pak úplně mezi 140—142° C. 

 Jehličky byly příliš jemný i nebylo lze určiti je krystalograficky. 

 Pomocí natronu a jodové tinktury poskytovala látka ta hojně reakci 

 .ioiloťormovou (z vody překrystalována byvši), což porovnáním cukr 

 sám nečinil. Roztok dusičnanu stříbrnatého a zkoumadlo Fehlingovo 

 jsou jím redukovány. 



