290 



kde v členech za součtovým znamením 2 veličiny m s příponami 

 přiberou všemožné hodnoty mezi am, tyto v to počítaje, jediné m p 

 může dostoupiti nejvýše hodnoty m — 1, poněvadž clen pro m p — m 

 jest již vypsán v předu. 



První skupina jest nejvyšší a jediná, která má m řádek známky 

 P -f- 1 tak, že můžeme považovati hodnotu její za známou, známe-li 

 hodnoty všech nižších skupin v 27. Jest tedy 



p+1 



m 



p 



í*p — m 



p-1 



(ip-i 



* 



= M P 



2 



P2 



1 



ř»l 







ř*0 



1 m 

 O q — m 



— S 



(10) 



kde E má význam z rovnice (9). 



Omylem by bylo mysliti, že skupiny v součtu S se vyskytující 

 jsou pouze pomocné, jichž třeba znáti jen proto, abychom pomocí jich 

 vyčíslili skupinu první tak, že by výpočet skupiny té zdál se přece 

 jen obtížný, vyžadující množství pomocných výpočtů. Z věci samé 

 snadno se pozná, což bude patrno též na případech později uvedených, 

 že veškerých těchto nižších skupin jest třeba při vyčíslení téže resul- 

 tanty. Celý výpočet skupiny nejvyšší záleží tedy pouze v sečtení zná- 

 mých již výsledků. 



Jasněji věc vynikne na následujících zvláštních případech. 



Resultanta dvou tvarů, z nichž jeden jest stupně druhého. 

 Dané dva tvary, jichž výlučka se má utvořiti, buďtež: 



a/l_0 

 oj\0 1 



= a p xP— g^ííkp-% -j- . . . -f- (— l)2>- 1 a T a? £C?- 1 -f- 



x (o ~~ l) ~ l * x ** ~~ &1 Vl + h ^ — ° ' 

 Resultanta pak jest tvaru: 



Vp. 2 = 



K(o-í) 



= o 



(ii) 

 (HO 



(12) 



