297 



neboť i zde, kdyby i třetí řádek měl určitý počet prvku. 1. lze tolikéž 

 sloupců, jakožto neměnných, vysaditi před znamení -j-, kteréžto sloupce 

 lze pak míti za zčinitelovány. 



Předpokládejme, že i zde známe zčinitelování skupin nižších, 

 kde totiž h má menší hodnotu, než jest daná a odvoďme vztah pro 



I h 

 skupinu žádanou. Je-li M h> k výraz, jímž skupinu 4- k lze vyjádřiti po- 



I O 



mocí skupin se změnou v sloupcích, tedy výraz udávající nám zčini- 



II 

 telování skupiny té odvodíme si přidáním posledního sloupce . 



|0 

 Obdržíme : 



i Ä I 1 I ä + 1 \h \ h 



I o o ! o o li 



\h IÄ+1 



Skupina \k — 1 jest nižší než — h ; podobně i poslední, již 

 I O I O 



\h l\h—l 

 možno i přepsati -j-fc = 1 \k — 1 tak, že užijeme-li obdobného ozna- 



I 1 1 | O 

 cení obdržíme: 



II 1 



M h+li k = M h , * O — M hi k+1 — M h _i, fc_! 1 (18) 



JO 1 



Při užívání základní této rovnice třeba míti se na pozoru v těchto 

 zvláštních případech: 



\h \h 



1. Když k — l. Pak součinitel číselný při skupině -[• k = - 1 jest 



I 1 ' I 1 



2 podle obecné rovnice (7), jakož by se snadno v tomto případu i samo- 

 statně odvoditi dalo. V případu tom jest tedy: 



II 1 



M h+1 a = M lh i O — M !h 2 — 2M h .^, 1 (19) 



|0 1 



2. Když k = h — 1. Tu ale netřeba případ tento uvažovati zhusta 

 a sice proto, že třeba uvažovati pouze takové skupiny, jak ihned 



