: 3 



podrobněji se zmíníme, kdy h -j- 1 -j- k íg — (Ji -j- 1) čili na nejvýše 

 h z=:3. V případu tomto jest: 



211 I 3 | 2 i 2 



1 = {l+2J2 + 2}l = 

 I 10 li 



3 



1 — 3 

 



(20) 



Rovnice (18) podává nám jednoduchý prostředek, jak možno zje- 

 dnati si potřebné výrazy při zčinitelování dvou tvarů, z nichž jeden 

 se součiniteli a jest obecného řádu a druhý se součiniteli b řádu 

 třetího. 



Uvedená pak příčina při 2. jest následující: 



Abychom zbytečně neobtěžovali se prací, třeba opět si vzpome- 

 nouti, že prvky 1 a O mohou úlohu svou zaměniti tak, že vzájemně 

 se vymění, při čemž součinitele číselné zůstanou beze změny. Známe-li 



\ h \ p — Ji 



totiž zčinitelování skupiny j& známe i —p — Je třeba jen ve vý- 



I l I p — l 



sledku předešlém zaměniti 1 a O po případě doplniti známky řádkové 

 na p. Proto třeba jest pouze uvažovati skupiny, kde součet známek 

 řádkových dostoupí na nejvýše poloviny součinů řádu obou tvarů. 



Několik postupných výpočtů pro tvary nižších řádů jest těchto: 



Víme, *) že 



2 



12 



= 



— 2 







o 



2 

 0~ 



2 lil 

 1 — 3 1 

 O 1 



2 |2 

 2 — 2 1, 

 O 1 



z čehož jde 



211 i 3 |2 113 



O = jO-f- -f 1= O — 2 



I O I O O 



2 



1 čili 

 O 



3 



112 



0- 



-3 1 + 3 







|o 1 



a s ohledem na případ 2.: 



I 211 i 3 



f 1 = jl+2- 



10 I O 



2 i 2 

 2— 2 ji 

 O I 1 



3 II 2 i 3 



1 — 3 1 a tedy: jl = 

 O 1 I O 



3 



2 



1—2 



2— 











*) Výsledky, jež vypsati možno přímo z tabulek předešlých, jež ostatně 

 známým spůsobem snadno bychom si přímo odvodili. 



