310 



a varlata degenerována jsou (obr. 7.). Pyje jeví se u nejmladších 

 stadií s obsahem varlat ještě neúplně differencovaným, jako slabě za- 

 hnutá dutinová špička, jež se tu skládá docela zřetelně ze tří duti- 

 nových lišten na sebe se přikládajících; (obr. 6.) u dospělých úplně 

 forem jest již značně dlouhou a poněkud šroubovitě náhleji neb po- 

 znenáhlu vinutou (obr. 7.). 



Délka její v jednom případě obnášela 0*2 mm. Narůstání pyje 

 děje se tudíž od špičky, kdež jest nepatrný otvor vždy na straně 

 hoření, ku spodu. Trhlina v pokožce, jíž pyje prochází, nalézá se pak 

 na břišní straně ; obyčejně proniká poněkud špička pyje, tak že vnik- 

 nutí do pochvy individua samičího jest snadným. 



Z různých stadií narůstání či lépe vylučování chitinové látky 

 vychází ovšem různé tvary pyje, jakož i rýhovitá struktura její, pokud 

 se o tom vůbec uvedení autoři zmiňují. V pikrokarmínu obyčejně pyje 

 jen sežloutne, jako obsah oněch žláz a ježto tu nestává jiných ele- 

 mentů, odkudž by se chitin vylučovati mohl, soudím, že právě tyto 

 žlázy při své poloze a své struktuře vylučují látku chitinovou. Neboť 

 kdyby měly žlázy tyto úkol takový, jako jiné žlázy přídatné v pyji 

 rhabdocoel ostatních, kdež se jim přiznává, že sekretem svým tvoří 

 jakousi výživnou tekutinu pro chámová vlákna, s nimiž zároveň pře- 

 chází při páření do ústrojí samičího, pak by musely míti analogickou 

 polohu — totiž ústiti zároveň s chámovody do části, kde se sperma- 

 tozoidy shromažďují — tedy jaksi před nimi, nikoliv za shluky chá- 

 movými, jak tomu jest u Microstoma. I když žlázky podobné nalé- 

 zají se uvnitř vesikuly, pak jest zařízení to vždy takové, že sekret 

 se může volně mísiti se spermatozoidy ; poukazuji v té příčině na 

 žláznatý oddíl ve vesikule u Derostoma typlilops l ), kde chámovody 

 přechází vlastně do něho a obklopeny jsou tudíž vždy žlázkami na 

 vyšší shluky chámů sekretem svým působícími. To platí i pro rod 

 Vortex, kde žlázky přídatné nalézají se kolem chámovodů a sekret 

 shloučen jest před kopulačním ústrojím; zvláště poučným jest případ 

 ("tirády, kde sekretorický oddíl má zvláštní vývod do pářícího 

 ústroje — což vyskytuje se u Proboscíd vůbec. 



Jest jisto dále, že by zásoby sekretu i žlázy samy byly ztráveny, 



když by nebylo více spermatozoidů ve vesikule a varlatech, poněvadž 



by |>ři páření zajisté s chámy vyšly; my však shledáme, že trvají 



h našeho druhu v nezměněné hojnosti i když nastala degenerace 



C'ho ústrojí samčího. Chámové buňky nakresleny byly již Schultze-em. 



■j. Sekera: Anatomie a histologie Derostoma typhlopa Vejd. Zprávy učené 

 Bpol. v Praze. 1887. 



