325 



hutný rozvoj pletiva parenchymového, jež vyplňuje veškerou dutinu 

 tělesnou; představuje jemně zrnitou hmotu, v níž ponořeny jsou ve- 

 liké elliptické buňky s jádry intensivně se barvícími (obr. 12 par., 

 obr. 15.). Počet těchto buněk jest dosti skrovný. 



Teprve snad později parenchym tento ustupuje při tvorbé po- 

 hlavních orgánů obdobně jako u jiných rodů z této čeledi. Jakousi 

 podobu, pokud se týče zrniva tohoto jeví s druhem uaším cizopasné 

 rody Graffilla a Anoplodium. Mozková uzlina tvaru nepravidelní; troj- 

 hranného se zřetelnými čtverečkovanými buňkami dá se naznačiti 

 oproti nervové soustavě rodu Stenostoma jako zakrnělá; taktéž ne- 

 stává tu orgánů smyslovou funkci zastávajících. Otvor ústní má tvar 

 tupě trojhranný (obr. 12.), jenž při stažení až i příčnou štěrbinu vy- 

 tvořuje; vede clo pharyngu jednoduchého, uvnitř vířivým, vysokým 

 epithelem vyloženého. Tvar zevní soudkovitý. Žlázy pharyngeálné 

 v hojném počtu opatřeny jsou krátkými vývody (obr. 13). Při po- 

 vrchním pohledu tvoří tudíž rovnoběžné řady čtvercované. Na pře- 

 chodu poněkud rozšířené části, tak zvané oesophageálné (obr. 13.) 

 a střevní částí nalézáme dále věnec hrubozrných žlázek s jádry 

 (obr. 12. žl. oes.), jichž obdoby u jiných nestává. Střevní čásť zaží- 

 vací roury vyložena jest vysokým epithelem, tak že dutina vnitřní 

 celkem nepatrná; obsahují též četná ostřelomná tělíska tukové pod- 

 staty. Obrys její jeví slabou laločnatosť a zdá se býti oproti paren- 

 chymu ohraničenou slabou svalnatou vrstvou ; kromě toho přidržována 

 jest ku stěně tělní vlákénky svalovými. 



Karakteristickými jsou dále velké hnědavé žlázky na zažívací 

 rouře poměrně v hojném počtu a souměrně ve dvou řadách se nalé- 

 zající. Skládají se z ostřelomných zrnéček (obr. 12. žl.) a přináležejí 

 k obsahu buněk zažívacího epithelu, jakž jsem se Často přesvědčil. 

 Jaký jest fysiologický význam těchto shluků, obtížno rozhodnouti, 

 poněvadž se s nimi v jiných skupinách neshledáváme ; podstatou 

 svou neliší se však mnoho od jiných tukových tělísek v buňkách 

 epithelových. Podotýkám pouze, že Zacharias v uvedené již zprávě 

 f o exkrečním apparátu u Microstoma lineare chtěl uvésti žlázky tyto 

 ve styk s větvičkami exkrečními. 



Eookreční ústrojí, jež pro tento druh jakožto známka systema- 

 tická pro čeleď Stěno stomidae, nejvíce rozhodlo, nalézá se tu jako 

 zřetelně dvojitý kanál i v chobot daleko postupující (obr. 12. ex.), 

 načež po značných oklikách v zadní části těla otvůrkem vylistuje. 

 Stěny trubic exkrečních jeví silnou zrnitost a opatřeny uvnitř hoj- 

 nými bičíky (obr. 16.). 



