396 



kloub (ko) zavěšena hlavní kost víčka žaberního (operculum). S kostí 

 čtvercovou (q) spojena kloubem čelist dolejší (obr. 1. mi, obr. 2. a 3.), 

 totiž proximalní její část, articulare (ar) se zachovalým zbytkem pri- 

 mordialm chrupavky Meckelovy (M); obě poloviny distalní, bezzubá 

 dentalia (J), spojena v předu tuhým svazem. Na zpodní straně, přímo 

 pod kloubem nese articulare nepatrnou kůstku, angulare (an). An- 

 gulare i dentale náležejí ovšem ku kostem krycím. 



V hořejší periferii otvoru nepatrné tlamy uloženy v předu dvě i 

 kosti mezičelistní (praemaxillaria, pm, obr. 1.), drobnými, řídkými 

 a k tomu ještě opadavými zoubky ozbrojené (kromě pm a jazyka jsou 

 ústa marény veliké bezzubá!); po stranách za kostí mezičelistní leží 

 krátká čelist hořejší (maxillare. m), v předu mocným kloubem vnitř- 

 ním (zapadajícím spolu s předním kloubem kůstky pa v jamku on', 

 obr. 5.) opatřená. Hořejší čelist přikryta nahoře a na zadním konci 

 svém zčásti nepatrnou kůstkou (obr. 1., srn, supramaxillare, Bruch); 

 zvláštní to případ, že jedna kost krycí má na sobě ještě jinou, druhou 

 kost krycí.*) V ústech hned za kostmi mezičelistními vězí ve žlábku 

 parasfenoidu krátká kost radličná (vomer, obr. 8. a) hořejším svým 

 hřebínkem (hř). Jest to kůstka u marény také bezzubá, poněkud 

 asymmetrická (obr. 8. h), na předu opatřená háčkem (před chrup a v- 

 kou chv, obr. a) vzhůru ohnutým a v rýhu mezi oběma předními 

 hrbolky lebky primordialní sáhajícím. 



Na dorsalní straně lebky (obr. 1. a 2.) mimo juž uvedenou 

 lichou kůstku nosní (n) viděti ještě tyto krycí kosti: čelní (frontalia, 

 /) s rozbíhavými, vyniklými chodbami sliznými (sk), za nimi dvě kosti 

 týlní (parietalia, p) a po obou stranách kosti nosní (kolem vnějších 

 nozder) nepatrné kůstky (obr. 1., kn), jež má Huxley za domnělé 

 zástupce chybících prý kostí nosních, Parker u některých ryb za 

 kostí slzní. 



4. Kolem otvoru očního (obr. 1.) rozložena v kruhu dvakráte 

 •v předu a nahoře v zadu) přerušeném orbitalia (o) s hojnými chod- 

 bami sliznými ; hlavní z těchto chodeb (sk) má směr s vnitřním okrajem 

 orbitalií paralellní, což bezpochyby dalo podnět k domněnce, jako by 

 rod Coregonus měl orbitalia z části dvojitá (Wiedersheim). ' Čerstvě 

 praeparované kosti ty jsou však celistvé, ve dvě nerovné poloviny 

 řečenou chodbou, nahoře i vezpod vyniklou zdánlivě rozdělené, a jen 

 ûstky vyschlé se ve směru chodby slizne snadno lámou, což bude 



íno snad P r ávě z té příčiny pokládati srn za příslušníka kruhu orbitál- 

 ního. 



