407 



v temnotě. I v nálevu chované odpočívají staženy jsouce téměř celý 

 den — teprve na večer neb ráno čileji se pohybují. Dlužno mi dále 

 podotknouti, že letos nalezl jsem v těchto vylíčených biologických 

 poměrech zajímavého jich společníka — totiž druh Prorhynchw haï- 

 tiens, jenž r. 1884 Kennelem z krajin pobaltických byl popsán a jehož 

 ostatně z krajiny hlinecké znám již od r. 1885. Jako loni Meso- 

 stoma hirudo a Bothrioplana alacris zúčastnily se s planarií touto na 

 přepadávání a vyssávání oligochaetů — tož letos to byl onen uvedený 

 zástupce. Po poslednějších druzích neshledal jsem žádné památky 

 i — jakožto opětný doklad k periodickému objevování se turbellarií, 

 o čemž se tak mnozí autoři zmiňují. 



Jestli kdy znaky druhové kryjí se s pojmenováním, tož právem 

 při této planarii jest přídavné jméno velmi případným — barvitost 

 celková jest běloskvoucí, ani stopy po nějakém pigmentování neb 

 druhotném zbarvení. Jedině zažívací roura, kdy naplněna jest krví, 

 prosvítá červeně až žlutavě ve svém obrysu, tak že lze větve její 

 i do podrobností sledovati. Na přední části těla okraje čelní jsou 

 jaksi tupě zaokrouhlené, ve středu nenáhle ve špičku vybíhající. Na 

 tomto jinak velmi čile pohyblivém místě nalézá se tak zv. příssavná 

 jamka starých autorův. Šířka celého těla obnáší 1 — 1*5 mm, většinou 

 stejná, pouze kol pharyngu naduřuje a ku špičce tělní se opět zužuje. 

 Délka obnáší u vejvětších exemplárů 8—10 mm i představuje z do- 

 mácích našich dendrocoel formu jaksi nejmenší. 



Pokryv tělní. V celém rozsahu svém jest tělo souměrně a krátce 

 obrveno ; delších brv, s nimiž jakési povšechně citové úkony bývají 

 spojovány, zde nestává. Eovněž nelze znamenati rozdílu mezi obrvením 

 na břišní a hřbetní straně. Pohyby brv připomínají postup podélného 

 i příčného vlnění a způsobují v okolí svém ovšem nepatrném dosti 

 značný vír, což zejména na částečkách rautu lze sledovati. 



Pokožka skládá se z jedné vrstvy plochých buněk; tak že roz- 

 dílu mezi hřbetní a břišní stranou, pokud se týče tlouštky, nezname- 

 náme, jakkoliv Jijima *) všeobecně chce poměr tento stanoviti. S po- 

 vrchu mají buňky tyto pravidelný polygonálný tvar; jádro sotva 

 zřetelno; taktéž prostorů mezibuněčných nelze rozeznati. Jestiť totiž 

 pokožka tak proniknuta a naplněna drobnými tyčinkami, že ostatní 

 součásti při tom potlačeny a také za živa zdají se ony tyčinky tvořiti 

 vlastní pokryv tělní. 



>) Isao Jijima: Untersuchungen über den Bau und die Entwicklungsgeschichte 

 der Süsswasser. Dendrocoelen. 



{Zeitschrift für wiss. Zoologie 40. B. 18S4.) 



