410 



eile celní končinu jaksi hmatavý orgán zastupující. Kromě toho od 

 pásma podélného vybíhají postranní nervy jakož i příčné spojující 

 oboje- pásma, jež svými drobnějšími rozvětveními tvoří celkový plexus, 

 jehož stopy hlavně na podélných řežích snadno lze znamenati. 



Co se týče histologické stavby, připomínám, že se celkem neliší 

 od dosavadních výzkumů, jakéž nám podal ku př. Lang a Jijima. 

 Při uzlinách mozkových základní hmotu tvoří jemnozrná hmota tečko- 

 vaná, celkem se nebarvící, jež obdána jest sítivem gangliových buněk 

 (obr. 4. m). Buňky tyto většinou unipolární, zřídka bipolární vý- 

 značný jsou svou hrubozrností a silně se barví. Znamenáme je 

 v hojnosti v končině uzlin mozkových i pásma podélného. I jeho 

 stavba odpovídá poměrům ganglia mozkového; též znamenati lze tu 

 buňky unipolární až bipolární (obr. 1. nv). Postupem do zadní části 

 ubývá podélnému pásmu mohutnosti, až se poznenáhlu v končině za 

 pohlavními orgány ztrácí. Oproti mesenchymu nejsou ani uzliny ani 

 pásma ohraničena blanou. Co se týče smyslových orgánů, zastoupeny 

 jsou u našeho druhu pouze oči. Skládají se z pohárku pigmentového, 

 barvitosti hnědočerné, v němž ponořena jest nepatrná kulovitá čočka. 

 Jak z obr. 4. jest vidno, nevyniká pohárek tento z obruby tělní, tak 

 že funkce dotyčného ústrojí jest nepatrná. Pohárek tento v dutině 

 své chová skrovnou část hmoty tečkované, směrem pak k naduřelému 

 nervu znamenati lze větvičky nervové buňkami opatřené, jež tvoří 

 tak zvanou sítnici č. uzlinu oční dle R. Hertwiga. Ovšem že po- 

 měry tyto daleko jsou jednodušší, než jaké nám vylíčil Carrure 

 a Jijima u některých planarií sladkovodních. Jest mi se zmíniti 

 ještě, že u všech téměř individuí našeho druhu, jakož i u Planarie 

 polychroa nalezl jsem v krajině nacloční nepatrný otvůrek, jejž hlavně 

 za živa při svrchní poloze čoček lze sledovati (obr. 5.). Nemožno 

 nyní pronésti úsudek, zdaž otvůrek ten neodpovídá vířivým jamkám 

 u Bipalium neb čelnímu póru annelidů a nemertinů. — 



Zažívací ústrojí. Ráz jeho pro skupinu dendrocoel karakteri- 

 stický nemění se tak dalece v jednotlivých druzích. Otvor ústní 

 nalézá se v střední čáře na břišní straně asi na konci druhé třetiny 

 těla. Histologicky vyznačen jest hlavně vysokým epithelem, na nějž 

 se přikládá vrstva svalová; zejména působí tu vlákna radialná při 

 stahování neb roztahování. Neboť poměrně malý otvor tento musí 

 e značně roztáhnouti při vychlípení jícnu. Prostor, v němž se nalézá 

 vlastní pharynx, zveme obyčejně pochvou pharyngealnou, kteráž však 

 představuje jenom vchlípeninu a jako taková vyložena jest stluštěným 

 poněkud epithelem (obr. 6. php). Sahá téměř po celé druhé třetině 



