II!) 



vrhovati údaje jiných pozorovatelů, o nichž nemožno si; osobně pře- 

 svědčiti. 



Postup dělení, jak jej líčí Zacharias, shoduje se celkem s pozo- 

 rováním mým na třech uvedených již druzích. Připomínám, že zjev 

 tento dá se stanoviti hlavně na mladších, nedospělých individuích; 

 u druhů Pl. subtentaculata a polychroa v měsících letních zvláště při 

 hojné potravě, u druhu Pl. albissima pak v měsíci srpnu a září. 

 Jako zvláštnost musím uvésti, že u všech tvarů, jež se počínaly děliti, 

 chyběl pharynx ; nemohu ovšem rozhodnouti, zdaž pak příčné dělen 

 není jaksi zjevem záchranným a tudíž následkem úrazu tělesného 

 při vychlípování pharyngu — aneb zdaž individuum hodlající se takto 

 nepohlavně množiti neodvrhuje orgán již nepotřebný. Přiznávám 

 ovšem, že v případě druhém jednalo by se již o vyšší intelligenci 

 dotyčných forem — o čemž dosud máme velmi sporých zpráv. 



Individua zbavená tudíž pharyngu a v končině této poměrně 

 nejslabší počínají se zaškrcovati (obr. 23.); kterýžto postup děje se 

 velmi rychle, až se oddělí — zachovávajíce ovšem největší klid. Přední 

 část opatřená nervovou soustavou po tomto oddělení jeví brzy opětnou 

 Čilosť, neboť v zadní končině na místě dělivém (obr. 24. a) nahrazují 

 se buňky jak zevního, tak zažívacího epithelu a vypučení ocasní části 

 pokračuje dosti rychle. Za to část zadní trvá delší čas v klidu a zde 

 regenerační činnost odbývá se v trojím směru ; jednak na přední části 

 tvoří se opět jaksi sensorický oddíl s nervovou soustavou, očima 

 a laloky citovými (u druhu Pl. subtentaculata zejména jest to žřejmo) 

 (obr. 24. 5), jednak splývají poovojné větve novotvořením epithelu 

 zažívacího v celkový kmen (cj, jednak i na zadní části rozmnožuje 

 se (ď) veškeré pletivo, aby dceřinné toto individuum dosáhlo brzo 

 téhož významu jako mateřské ; což při brzké tvorbě pharyngu snadno 

 se děje. 



Ovšem že záleží tu zároveň na individuálně životní mohutností 

 při tomto pochodu regeneračním; aspoň jest jí značně třeba při zooidu 

 zadnějším, jenž oproti přednímu má daleko menší morfologickou hod- 

 notu. Proto ze zkušenosti své dodávám, že velmi snadno po několika 

 dnech u všech druhů pozorovaných hynula dceřinná individua ze zadní 

 části — kdežto přední dosáhla již celkového obrodu. 



Prozatím podotýkám, že tato schopnost regenerační více méně 

 podmíněná hojnou potravou a snad i počasím, nabývá zde významu 

 jakožto zjevu atavistického, pomníme-li zejména, že i mezi nižšími 

 skupinami rhabdocoelních turbellarií příčné dělení omezeno jest pouze 



27* 



