126 



jakýmisi vlákny ostře neb i hrotnatě zakončenými, není u žádného 

 z prohlížených zrnek úplně vyvinutá, nýbrž jest jen u některých a to 

 pouze částečně naznačena a spatřuje se teprve při silnějším zvětšení. 

 Možno, že původ vrstvy této je druhotný. Zrnka objevují se na prů- 

 řezu často znečištěna rozličnými cizími předměty. Střed jest téměř j 

 vždy vyplněn stejnotvárnou hmotou zrnka, avšak na jiných místech 

 v zrnku leží někdy hmoty cizí, útržky vláknité, jež později seznáme. 



Často leží v zrnkách ba i v hornině samé podélné úlomky kře- 

 ínenité (vy obr. 7.) někdy ve 3 až 4 ramena se dělící, které za jehlice 

 houbové považovány býti mohou. Ony nevyskytují se nikdy však 

 v takovém množství, aby zrnka oolitická za výtvor hub považována 

 býti mohla; naopak zdá se, že do pletiva zrnek vnikly až později. 



Dále stůjž zde popis vláknitých částek, o jejichž původu však 

 rozhodnouti nelze. Sestávajíce co do složení mineralogického z amfi- 

 bolu, liší se barvou i zvláštní svou strukturou od okolí velice ná- 

 padně a přibližují se zjevem svým organickému pletivu, jímž některé 

 ze zkamenělých řas (Confervites, Zonotrichites a pod.) se vyznačují. 

 Z druhé strany opět radí ku největší opatrnosti pravidelné vyskyto- 

 vání se amfibolu tyto podivné částečky skládajícího, jakož i známá 

 vlastnost nerostu toho tvořiti vláknité krystaly. 



Omyl tudíž byl by zde snadný, tím spíše, ješto nález nepochyb- 

 ných buněk rasových v kamení tom mohl by způsobiti, že by se 

 i v jiných tvarech příčinou minerální povstalých rovněž původ orga- 

 nický neprávem spatřoval. 



Ve výbrusech horniny této vyskytují se vlákna tu jemnější, tu 

 hrubší rovnoběžně k sobě položená a vlnitě zprohýbaná. Tu i tam 

 povstává v pletivu pojednou značnější zvlnění (vyobr. 8.), jímž se 

 zvláštní vypukliny v podobě oček tvoří, ve kterých jakési vejčité neb 

 kulovité buňky leží. Jen zřídka jest zajímavý útvar tento pravidelný ; 

 častčjí jsou vlákna jaksi nepořádně rozházena a kličky pak roztrhány 

 a jen v kouscích zachovány. 



Často naduřujíc jedno vlákno končí buňkou kruhovitou, tak že 

 celý tvar na se podobu špendlíku přijímá. 



Mimo to vyskytují se zde ještě vlákénka z jednoho bodu vy- 

 cházející a odtud se rozvětvující (vyobr. 9.), která nejsou však v řadě 

 nepřetržité, nýbrž v malých částečkách, jež celkem směr celého trsu 

 zachovávají. Podoba trsu je listovitá neb ledvinitá a trs vychází 

 z tenkého stvolu, ve kterém jednotlivé částečky hustě se k sobě řadí. 



Vedle těchto tvarů, o nichž — jak již pověděno bylo — roz- 

 louditi nelze, jsou-li původu ústrojného čili nic, vyskytuje se v hor- 



