nině buničina, která zřejmě o přítomnosti rostlinného organismu 

 clectví vydává. Dosti zhusta ualézá se buněčnatá hmota v hornině 

 k nepoznání roztrhaná; tu i tam setkáváme se s jednou, dvěma neb 

 třemi buňkami o samotě beze všeho spojení s jinými ležícími. Zřídka 

 však shledáme více buněk ve spojení (vyobr. 10.). Jest to řada buněk 

 velikostí svou různých, jež u prostřed pletiva rovnoběžných a dále 

 od sebe položených vláken leží. I zde vysvětlení 'setkává obtí- 



žemi. Zdá se, že jest to střed talomu některé vápnité řasy mořské, 

 které, jak známo, uprostřed buničinu chovají, na povrchu pak visi von 

 vápenitou pokryty jsou. Dovoluji si pro tyto nejstarší zbytky naší 

 flory navrhnouti jméno 



Scapina cambrica, 



jelikož zajisté mají pro své stáří znamenité důležitosti, ač ovšem 

 sotva možno bude blíže je určiti. 



Vysvětlení tabulky. . 



Vyobr. 1. Vápenec od šachty Jarošovky ve skut. velikosti. 

 „ 2. Výbrus téhož 16krát zvětšen. 

 „ 3., 4. a 5. Oolitická zrnka z adinoly od Dubové Hory: ve 



skut. velikosti. 

 „ 6. Výbrus adinoly 16kr. zvětšen. 

 „ 7. Jehličky houbové v oolitickém zrnku adinoly; 40kráte 



zvětšeno. 

 „ 8. a 9. Vlákna amfibolová z adinoly; 8. zvětšeno 40kráte; 



9. 9kráte. 

 „ 10. Ěasa Scapina cambrica z adinoly zvětšena 40kr. 



Resumé des böhmischen Textes. 



In den untersilurischen Schichten bei Příbram, welche Barrande 

 mit A und B benannt hatte, kommen zweierlei oolithische Gesteine vor. 



1. Der oolithische Kalkstein von der Strachensehacht. 



Derselbe ist von dunkler, schwarzgrauer oder blaugrauer Farbe 

 und zeigt am Bruche häufige Oolithkörner mit glatter Oberfläche 

 (Fig. 1.) Die einzelnen Körner sind ellipsoidisch oder linsenförmig. 



