153 



Smymium perfoliatum L. Soíia (Šk). 



Bifora radians MB. Grasige Kalkhügel bei Petrov Han. 



Eryngyium amethystinum L. Grasige Kalkhügel südlich von Tel m. 



Han, Dragalevce am Fusse des Vitoša-Gebirges. 

 Astrantia major L. Vitoša-Gebirge (Šk). 

 Sanicula europaea L. Vitoša-Gebirge (Šk), waldige Region der ! 



govska Planina bei Kistendyl. 

 Hedera Helix L. Vitoša-Gebirge (Šk). 



Cornus sanguinea L. Kneževo, buschige Kalkfelsen bei Konjavo. 

 C. mas L. Sofia (Šk), Kalkfelsen bei Konjavo. 



39. 



Rostlinné otisky v třetihorním jílu Vřešťanském (Per- 



schen) u Bíliny. 



Podává prof. J. Kušta. Předloženo 23. listopadu 1888. 



Ettingshausen uvádí ve svém velkém díle o bohaté třetihorní 

 floře Bílinské 1 ) z naleziště Vřeštan (Preschen) mezi Bílinou a Mostem 

 ležícího pouze tyto druhy : kapraď Pteris bilinica Ung., borovici Pinus 

 rigios Ung., dub Quercus mediterranea Ung., z Myricacei Myrica 

 (Dryandra) acutiloba Ett., Dryandroides basaltica Ett. a z krnšino- 

 vitých Paliurus Favonii Ung. Z Vřešťan a z blízkého souhlasného 

 naleziště Dlouhého Oujezda dohromady má Ettingshausen 30 druhů. 

 Dle Stura 2 ) a Krejčího 3 ) náležejí jíly Vřešťanské podobně jako jíly 

 Dlouho-Újezdské, pak lupky a jíly u Chomutova, Mostu, Horního 

 Litvínova, vypálené lupky kolem Teplic, Bíliny, lupky u Zabružan 

 a Bíliny, sladkovodní vápence u Kostomlat a Kolozruk a j. místa 

 k době počedičové a to k stupni Helvetskému (spodnímu Mioceuu). 

 Avšak zdá se, že vypálené lupky Lounské (u Černodol atd.) a Kozel- 

 ské blíže Bíliny jsou čediči vyzdviženy, tedy starší. 



Vřešfanský jíl jest plastický a odváží se k účelům keramickým 

 do továren a též do šamotové továrny na „Moravu" u Rakovníka, kde 



^Ettingshausen. Fossile Flora des Tertiärbeckens von Bilin. Denk- 

 schriften d. kais. Acad. 1866—1869. 



2 ) S tur. Studien über d. Altersverh. der nordböhm. Braunkohlenform. Jahrb. 



geol. K. A. 



3 ) Krejčí. Geologie. 



