456 



Pinus oviformis End. sp. Šiška v hnědý uhel proměněná. Po- 

 sud jen u Března (Sieber 1. c. I. 1). 



Séquoia Langsdorffi Heer. Velmi zřídka. 



Taxodium distichum miocenum H. (Taxodium dubium Ett.), též 

 s kočičkami samčími. Velmi hojný. 



Větve opadavé, s listy čárkovitýini, delšími jsou hojněji zacho- 

 vány než větve vytrvalé. 



Taxodium laxum Ett. Jen jednou. (Ett. I. díl XII., 12). 



Glyptostrobus europaeus H., velmi hojný, se šiškami vyvinutými 

 (Ett. 1. díl XI. 3, 4) i zcela mladými (X. 11) dost často. 



Glyptostrolus Ulinkus Ett. (G. Ungeri H.) též se šiškami k pře- 

 dešlým podobnými. 



Widdringtonia sp. 



Podocarpus eocenica H. List se silným nervem středním, se 

 svraštělým povrchem, větší než list cykasový, podobný k tvaru Ettings- 

 hausenovu 1. díl XIII. 1, 2. jednou se mi tu vyskytl. Posud byl 

 znám jenom ze spodnějšího stupně v Čechách: v brusířské břidlici 

 Kučlinské, v menilitovém opálu Žichovském. 



Trávy. 



S listy, které trávám se podobají, i se stébly, jež mají zachovaná 

 kolínka, dost často u Vřešťan se setkáváme. Avšak určení trav 

 a šáchorů, vůbec monocotyledonů jest, jak Schenk praví, velmi ne- 

 spolehlivé a stanovení druhů jest pouhou hračkou. Několik jich přece 

 uvádím, které jsou určeny hlavně dle Ettingsh. Jedno děložných, 

 nyní žijících známo jest dle Conwentze 20.000 druhů a fossilních, 

 již od cenomanu počínajíc, 500 dr. Nynějších trav uvádí se 300 

 a fossilních 100 druhů vůbec: 



Poacites cf. laevis A. Br. 



Poacites longifolius Ett. 



Arthrostilidium bilinimm Ett. 



Sáchorovité. 

 Carex sp. 



Sítinovité. 

 Juncus retractus H. 



Orobincovité. 

 Typha latissima A. Br. 



