457 



Sparganium cf. Acherontium Ung. , Oddenek s hustými listy, 

 podobající se velice k otisku, který uvádí Unger *) ze Štýrska. 



Palmy. 



Sabal Lamanonis. Široké listy se silnými nervy, náležející k vě- 

 jíři, jaký kreslí Engelhardt 2 ) z Litoměřická (XVI, 1.). 



Sabal major H. Úlomek. 



Sabal sp., podobný k S. haeringiana Ung. sp., jejž uvádí Staub 3 ) 

 z Uher. Tab. XXIV, 2. 



Myricacey. 



Recentních se počítá 35 a fossilních vůbec poměrně hojně a to 105. 

 Čásť Myricaceí čítá se k Proteaceím. 4 ) 



Myrica acutiloba Bgt. Tento pěkný, svým zevnějškem na kapradě 

 upomínající druh, jenž dříve i ke kapradinám a cykasům se čítal, 

 a u Ettingsh. Dryandra acutiloba, u Sternberga Asplenium difforme 

 a Asplenopteris difformis a Zamites difformis, u Göperta Pterophyllum 

 difforme, u Brongniarta též Comptonia acutiloba se zove, jest ve 

 Vřešťanských plastických jílech velmi hojným zjevem a již dříve odtud 

 se uvádí. Dryandra macroloba Wess. et Web. 5 ) patří asi sem též. 



Myrica lignitům Ung. Též v celých listech ale jen dvakráte. 



Břízovité. 

 Bdtula cf. prisca Ett. 

 Alnus Kefersteini Göp. Zachované šišky na větvičce. 



Dubovité. 

 Dle Conwentze recentních 400, fossilních 360 druhů. 

 Carpinus grandis Ung. 

 Carpinus sp. 



Fagus Feroniae Ung. Velmi hojný u Vřešťan. Listy nestejně 

 velké a rozličných okrajů. 

 Quercus Laharpi Gaud. 



*) Unger. Iconographia plantarum fossilium XXX, 2. 



z ) Engelhardt. Tertiaerpflanzen aus dem Leitmeritzer Mittelgebirge. Nova acta 

 k. Leopold Car. Acad. Wiss. 1876. 



3 ) Staub. Die aquitanische Flora des Zsilthales im Comit. Hunyad. 1877 

 (Mittheilgen. aus d. Jahrb. kön. ungar. geol. Anstal.). 



4 ) Eitingshausen, Die Protaceen der Yorwelt. Sitzber. kais. Acad. 1851. 



5 ) Palaeontographica. IT. B. 



