556 



Dle postavení, jaké bertranditu dali Bertrand a Des Cloizeaux, 

 pozoroval jsem tyto plochy *) : 



b = oP (001); g = ccP (110); c = ooPcsS (010); 

 a = cnPčč (100); d=3P<53 (031); y = 2 P» (021); 



/ = oo PŠ (130) ; t = 4 / 9 P& (049), 



,i 



z nichž tato poslední jest nově pozorována; rj stanovil již ScharizerA 



Co do povahy jednotlivých těchto ploch třeba vytknouti, že spo- ! 

 dová plocha b (001) podmiňující deskovitý tvar Píseckého bertranditu, 

 jest vždy nerovná, poněkud vypouklá a rýhovaná, tak sice, že k mě- 

 ření poněkud spolehlivému pro četné reflexy se nehodí. Neroztříštěný, 

 třeba že slabý reflex, dávají plochy c (010), y (021) a g (110) ac 

 u této poslední sem a tam rovněž rýhování směrem osy pásmové se 

 naskýtá. Ostatní plochy jsou vesměs nepatrné a reflexy jejich mdlé. 



Monosymmetrický habitus šestibokých destiček podmiňují plochy 

 t] (021) a d (031), jelikož se Často pouze po jedné straně vyskytují. 

 Na destičkách čtyřbokých jsou sice plochy rj (021) obojím směrem osy 

 kolmé vyvinuté, na jedné straně však jsou mnohem užší, Čímž kry- 

 staly nabývají rázu hemimorphního dle směru vertikálního, zvláštnost 

 to, již také Penfield na krystalech z Mt. Antero pozoroval, které ukon- 

 čeny jsou směrem jedním rovnou plochou spodovou, směrem druhým 

 však zakřivenou a rýhovanou, ku brachydiagonale rovnoběžnou plochou. 



Z úhlů na nejdokonalejších krystalech měřením získaných, samy 

 sebou plynou osy pravoúhlé, jak také i Des Cloizeaux i Bertrand pro 

 minerál francouzský je přijali; nejnověji pak Penfield na krystalech 

 z Colorada, i dle jich optických vlastností, co pravdě nejbližší pozna- 

 menal. 



Nejhlavnější důvod pro tvar monosymmetrický, o nějž Scharizer 

 se opírá, totiž úhel, jejž svírají plochy d (031) a n (021) měl by při 

 citlivosti Schraufova vzorce pro orthogonalní soustavu osní teprve 

 tenkráte svoji oprávněnost, kdyby přesně a pečlivě byl ustanoven, 

 o čemž však lze pochybovati, jelikož jsem na nejlepších krystalech 

 po mnohých a souhlasných měřeních mohl stanoviti průměrnou jeho 

 hodnotu na 10° 47' 20" 2 ). 



l ) Signatura ploch jest Goldschmidtova — Index I. 295.— jehož orientaci též 



v sledujícím odstavci adoptují. 

 *) Scharizer pozoroval 1. c. 



d : r} — 10° 19' 

 í čehož 



