Prvnější z obou minerálů z Čech až dosud nebyl znám, *) po-j 

 slednější ale přichází dle Janovského 2 ), který jej také analysoval, 

 v podobo zrn více méně kulatých s iserinem, cirkonem, pleonasteml 

 a spinelem na louce Jizerské, co nalezišti sekundárním. Též Helnú 

 hacker zmiňuje se o columbitu zarostlém clo zrnitého vápence 3 ) z lomulj 

 Deh etnického, ležícího na jihozápad od Chrudimi, než zkoušky na je- ; 

 Jiném, nepatrném fragmentu krystalovém provedené nepodávají do-i 

 statečné jistoty, aby veškerá pochybnost o pravosti byla vyloučena. 



Temně černá barva dotčeného minerálu, živější kovový lesk,! 

 hnědě- až zeleně-černý vryp a typus krystalků dle osy kolmé sloup-j 

 kovitý, deskovitý pak směrem makropinakoidu, jak obecně přichází' 

 na krystalech tantalitu Finského a mimo to i sklon ploch nápadně: 

 blízký hodnotám na Finském tantalitu od Nordenskiölda stanoveným, 

 kdežto od tvaru na columbitu z Bodenmais v Bavorsku, z Grónska, 

 ze Standish a Middletowu a jiných nalezišť známého značně se líšíi 

 to vše nasvědčuje tomu skoro nade vši pochybnost, že náš minerál 

 jest tantaličnan železnatý, v němž analogický niobičnan asi jen zcela 

 podřízeně jest zastoupen, pročež tedy větším právem k tantalitu lze 

 jej připočísti. 



Na třech krystalcích, které jsem měřil, pozoroval jsem následu- 

 jící tvary: 



a (100) ooPöö; r (490) ooP 9 / 4 ; b (010) ooP&; m (011) PoS ; 

 *y (611) 6 P 6; *d (311) 3 P3; v (322) f Pf; *w (344) P 4 7 3 ; 



% (133) P3. 



Plochy hvězdičkou znamenané jsou nové; připočteme-li k uve- 

 deným zde tvarům i ty, které mimo to Nordenskiöld na tantalitu po- 

 zoroval, totiž: 



o (211) 2 P2; p (111) P; n (016) V« ^a 2 (031) 3 Poó 



obdržíme všech 13, z nichž a, 6, m, p, o, a, a také na columbitu při- 

 cházejí, kdežto ty ostatní na něm až dosud pozorovány nebyly. 



Přihlédneme-li k povaze uvedených ploch, třeba podotknouti, že 

 jsou plochy aam lesklé jako zrcadlo neb na nejvýše směrem pásmové 



') Kohnati zmiňuje se o tantalitu z Wiesenbergu, Maršová, Eešice a Jíhlavi 

 na Moravě, což se však až dosud nepotvrdilo. Die Mineralien Mährens 

 und österr. Schlesiens etc. Brunn 1854.61. 



*) Sitzber. d. Wiener Akademie Bd. 80 I. Abthg. 34. 



2 ) Tschermak min. Mitth. 1876.29. 



