IL 



Nynější stav otázky oplození vajíčka a kinetického 

 dělení buněčného. 



Podává F. Vejdovský v Praze. 



S 8 dřevoryty. 



(Předloženo dne 15. ledna 1897.) 



Bádání o oplození vajíčka živočišného a kinetickém dělení buněk 

 učinila v posledních letech znamenitých pokroku. Kdežto dříve hlavní 

 zřetel brán ku chromatickým elementům jádra, podivuhodným promě- 

 nám jejich až clo významného podélného jich rozštěpení, nastal nový 

 obrat ve směrech bádání, když objeven dynamický element, jenž za- 

 vádí vlastní dělení buněčné a jenž pod jménem periplastu (Yejdovský), 

 centrosomu (Boveri) a arrhenoidu (Henking) vyložen byl. 



Episodou směru, jakým se nyní měla ubírati nauka o oplození 

 vajíčka, byl sice po objevu centrosomu pokus Folúv zavésti záhadné 

 komplikace domnělým dualismem center, leč pokus ten již náleží jen 

 historii. 



S osudy „dělícího tělíska" v těsné souvislosti jest vřeténko, jež 

 sice dávno již bylo známo, o jehož však významu málo určitého bylo 

 prosloveno. Jakkoliv vajíčko a obyčejná buňka pletivná metazoí jsou 

 stejnocenné s tělem prvoků a jednobuněčných organismu rostlinných, 

 tož v mnohém nezdařilo se organisaci těchto posledních v úplný sou- 

 hlas přivésti s buňkami metazoí. Zvláště scházel důkaz přítomnosti 

 centrosomu u prvoků, jakož i nebylo po ruce dokladu pro vysvětlení 

 dvojitého jádra — makro- a mikronucleu — v těle nálevníků. 



Jest tudíž na jevu snaha novějších pozorování, neobmeziti se 

 pouze na vajíčko a pleti vnou buňku metazoí, nýbrž v prvé řadě hle- 

 dati souhlas těchto posledních se strukturami jednobuněčných orga- 



Tř. mathematicko-přírodovědecká. 1897. 1 



