2 IL F. Vejdovský: 



nismů živočišných i rostlinných. Jen touto cestou možno trvalé dosud 

 protivy mezi buňkami všech typů odstraniti. 



V následujícím snažím se učiniti rozbor významných prací nej- 

 novější doby, jež zabývají se otázkami výše naznačenými. K veškeré 

 literatuře nebráno zřetele, ježto se jedná hlavně o vytčení některých 

 základních sporů a to ohledně centrosomu a původu jeho, dále o po- 

 jmu t. zv. centrálného vřeténka a posléze o srovnání mikronukleů 

 nálevnlků s centrosomy buněk metazoí. 



Centrosom jednobuněčných organismů. 



Objevení centrosomu*) a skutečná existence jejich v buňkách 

 zvířat a rostlin nebyla z počátku všeobecně přijata, ač jest jisté, že 

 již v starších dobách byla tato tělíska i v jiných objektech jako jsou 

 diatomacey, pozorována, ovšem ale bludně vykládána. (Srv. Smith: 

 A Contribution to the Life-History of the Diatomaceae. Proceed. of 

 the American Society of Microscopists. 1886. Smith viděl centrosom 

 u Surrirella splendida a vykládal jej za „germinal dot" t. j. za ja- 

 dérko). Mnozí pochybovali vůbec o individualitě centrosomu, jako 

 Bürger (Anat. Anz. 1892) vykládaje tato tělíska za shlučené mikro- 

 somy protoplasmy. aneb Watasé, jenž měl centrosom za zvětšený 

 mikrosom, aneb konečně Eismoxd, jenž mluví při blastomerách Sire- 

 dona a Tritona o „pověstném" centrosomu jakožto zhuštěné části 

 „attrakční koule" a p. Když ale existence tohoto dělícího elementu 

 buněčného postupně skoro ve všech kineticky se dělících buňkách do- 

 kázána byla, uznán centrosom nyní skoro všeobecně za kinetické cen- 

 trum, jež působí při počátku dělení jak na jádro tak i na cytoplasmu 

 a tyto účinky se jeví morfologicky ve vyzařování paprsků kolem cen- 

 trosomu. 



V buňkách zvířat i rostlin přítomnost centrosomu dokázána a vy- 

 sloven i postulát přítomnosti tohoto důležitého tělíska v těle jedno- 

 buněčných organismů, jako jsou protozoa a jednobuněčné řasy (Vej- 

 dovský**). Naproti tomu pochyboval R. Hertwig, že existuje centro- 



*) Obyčejně se uvádí tělíska dělící jakožto samostatná organula buňky, 

 vedle toho pak rozeznává se i t. zv. sféra, v níž centrosom leží. Jisté však jest, 

 že obě části náleží k sobě a radno po příkladu Sthasburgeroyé celek ten ozna- 

 čiti jako centrosferu. 



**) Zrání, oplození a rýhování vajíčka. Praha, 1886. — Entwicklungsgesch. 

 Untersuchungen. Prag 1888—1892, pag. 137. 



