14 II. F. Vejdovský: 



straně druhé. Macronucleus zhusta ukazuje zářezy, v nichž leží nii- 

 cronucleus, zrovna tak jako v četných buňkách metazoí centrosom 

 v důlcích jader, jež odtud nabývají tvaru bobovitého, ledvinitého; 

 zrovna tak jest u Surirelly, u leucocytů mloka a bludných buněk ne- 

 mertinů. (Bürger.) 



2. Centrosom a micronucleus chovají se stejně k barvivům. U mi- 

 cronucleů sjednocena jest hmota barvitelná i bezbarvá, u jedněch již 

 v klidu, u jiných teprve během dělení, t. j. během přeměny ve vře- 

 ténko. Taktéž nutno přijati dvojí hmotu, chromatickou a achromatickou 

 v centrosomech, aspoň u Surirelly před dělením jádra rozštěpí se obě 

 ûmo ty, z achromatické vzniká centrálně vřeténko. 



3. Vřeténka diatomaceí a vřeténka micronucleů jsou souhlasná ; 

 původně malé kuličky vzrostou a změní se ve vřeténka značných roz- 

 měrů. Změna tvarů, jakou lze zjistiti u tvoření se vřeténka Surirelly, 

 známa jest dle udání Butschli, Maupasa a R. Hertwiga i u micro- 

 nucleů nálevníků. Vlákna vřetének v obou případech táhnou se od 

 pólu k pólu a i vřeténka Surirelly i vřeténka micronucleů jsou 

 objata blanou. 



Příbuznost tedy obou tělísek jest dokázána, jedná se pouze 

 o vztahy genetické mezi oběma, při čemž nutno zodpovídati tyto 

 otázky: Bud vyšel centrosom z micronucleů, anebo obráceně micro- 

 nucleus z centrosomu, anebo posléze pocházejí obojí ze společného 

 východiště a samostatně se pak v různých směrech vyvíjely. 



Heidenhain odvodil centrosom metazoí prostě z micronucleů ná- 

 levníků, s čímž nesouhlasí ani Boveri, ani Hertwig ani Lauterborn 

 a to z důvodu, že se micronucleus při dělení a konjugaci ciliatů ne- 

 construuje v macronucleus, který při tomto pochodu zanikl. Jest tedy 

 micronucleus zvláštní, vysoce specialisované tělísko, pouze nálevníkům 

 příslušící a nikde jinde v říši prvoků se nejevící. Centrosom je však 

 daleko rozšířený; netoliko v buňkách vyšších zvířat a rostlin, nýbrž 

 i v řadě jednobuněčných a nižších organismů byl dokázán. Z těchto 

 důvodů nelze přijati za pravděpodobné, že by se micronucleus z cen- 

 trosomu aneb naopak centrosom z micronucleů vyvinul. 



Jest tedy pravděpodobnější, že micronecleus nálevníků a centro- 

 som metazoí i ostatních jednobuněčných organismů mají společný pů- 

 vod. Jest ovšem těžko si představiti, jakou povahu toto původní tě- 

 lísko mělo, uvážíme-li však poměry centrosomu k jádru na jedné 

 straně, a poměr mikro- k makronucleu na straně druhé, můžeme sou- 

 hlasiti s Laüterbornem, že mohly býti buňky původně dvěma jádry 

 opatřeny, kterážto poslední se cestou dělení práce ponenáhlu diffe- 



