m 



IX. Čeněk Zahálka: 



Z. od cesty, která po stráni vzhůru se vine (obr. 3.). Zde není na 

 ložích žádného lupku. 



Pískovce na posledním nalezišti prostoupeny jsou soustavou 

 rovnoběžných rozsedlin o sklonu 45" k jihu. Rozsedliny tyto jsou tak 

 blízky, že upomínají na příčnou břidličnatost, u břidlic tak častou. 

 Jinde jsme tento úkaz ani na pískovcích ani na jiných horninách 

 našeho útvaru křídového neviděli. 



Ve směru vertikálném též spatřujeme někdy značných nepravi- 

 delností ve vzájemném uložení vrstev. Ku př. na úpatí stráně v Bi- 

 tínském lese při silnici do Peruce byla vrstva velmi hrubozrnného 

 pískovce s valouny porfýrovými vodorovná (obr. 4. vrstva 2.). Na 

 vrstvu 2. uloženy jsou vrstvy jemnozrnného pískovce tu a tam s hrub- 

 šími zrny křemene, z nichž spodní mají sklon 30° k západu, vyšší 

 20° až 30° k západu (I cl 3.). Mezi oběma souvrstvíma uložena jest 



iZr, 



Obr. 3. 



Id 



)LwI 



Obr. 4. 



Id3 



«■» k--.»-.W», -'2 



vodorovná řada písku hrubšího. Vrstva 4. pískovce jemnozrnného 

 klade se opět skorém vodorovně na souvrství 3. 



Z nepravidelného uložení vrstev pásma I. vychází na jevo, že 

 nestačí měřiti sklon vrstev kompasem. Takovým měřením nenabýváme 

 pravého pojmu o celkovém sklonu vrstev v krajině. Dlužno tedy při 

 posuzování sklonu vrstev našeho útvaru křídového činiti rozdíl mezi 

 sklonem místním (který může býti v každém místě jiný a i na témže 

 místě různý) a mezi sklonem celkovým (v jisté krajině). První stano- 

 víme kompasem, druhý konstrukcí a počtem, jak jsem to uvedl ve 

 své úvaze: „O zvláštním určtmí směru a sklonu vrstev v geologii" 5 ) 

 Srovnejme: Sklon místní spodní části souvrství Ib 4 (obr. 1.) v pravé 

 stráni Oldřichovy rokle při silnici je 35° k SV.; sklon temene pásma I. 



Věstník Král. Ces. Společ. Nauk. Tř. II. 1 896. 



