Příspěvek ku znalosti vývoje českých Hydroptilid. 3 



štětinek; za každým z nich stojí na povrchu pysku silná, ohnutá 

 štětina a na kraji zaokrouhlených rohů předních stojí dvě takové 

 štětiny. Mandibule silné, dvoj ostré, při pohledu shora trojúhlé. Obě 

 ostří jsou přistejná, rovnoběžná a blízko při sobě položená ; na čelisti 

 levé jsou ostří větší, mají slabě vlnitý kraj a mezi nimi jest hustý 

 chvostek tuhých štětin; na pravé jsou ostří menší, vystupují jakožto 

 veliké trojúhlé zuby a zpodní ostří jest mimo to dole rozšířeno 

 v úzkou, tenounkou průhlednou lamellu Hřbet čelistní nese as ve 

 zpodní třetině dvě silné štětiny, z nichž štětina více na straně hřbetní 

 stojící jest mnohem delší než čelist sama, rovná a černohnědá, štětina 

 více na stranu břišní postavená jest ohnutá, žlutohnědá a dosahuje 

 konečku čelisti. Maxilly a pysk zpodní jsou silné. Makadla čelistní 

 jsou silná, kuželovitá, čtyřčlenná, poněkud delší než sanice. Makadla 

 pysková jsou silně vyvinutá ; také jejich článek základní zřetelně se 

 od polokulovitého pysku odděluje; druhý článek jest poměrně dlouhý, 

 válcovitý a nese ještě malý kuželovitý článek. 



Celá hruď jest právě tak jako prvý článek zadkový velmi jem- 

 nými kratičkými chloupky porostlá. Všecky tři kroužky hrudní jsou 

 rohovitými kroužky pokryty; tyto jsou lichoběžníkové, vzadu značně 

 užší než ve předu, mnohem širší než delší. Jejich základní barva jest 

 jako na hlavě světle žlutohnědá, ale přes přední třetinu táhne se 

 mezi oběma rohy předními široká, kouřově hnědá páska, která několik 

 nezřetelných světlejších skvrn uzavírá; zadní kraj jest leskle hnědý, 

 široce lemovaný, s několika uzavřenými světlými skvrnami. Přední 

 kraj posázen jest dlouhými štětinami, které s kratšími se střídají 

 a zvláště na rozích předních jsou dlouhé. Tyto krajové štětiny jsou 

 na přední šíji mnohem hojnější než na střední a zadní. Před krajem 

 zadním poblíž čáry střední stojí na každé straně skupina tří štětin, 

 z nichž prostřední jest dlouhá, postranní však krátké. Nohy jsou 

 značně silné, zadní páry o něco delší (v poměru 1 : 1'38 : 1*5) ; jejich 

 barva je>t docela světlá, žlutavá; plošky podpůrné jsou však hnědé 

 a kořen kyčlí jest zahnědlý. Jejich články jsou zvláště ke konci a na 

 zpodní hraně krátkými, jemnými štětinkami posázeny ; mimo ně jsou 

 dosti četné dlouhé štětiny roztroušeny. 



Konec holení nese dva silné trny. Holeně přední jsou rozšířeny 

 a tvoří na hraně zpodní troj úhly výběžek, jehož konec nese nejen 

 ony dva trny, nýbrž za nimi ještě jeden vějířovitě rozšířený a splo- 

 štělý trn. Také články chodidlové nesou na konci po dvou trnech- 

 Drápky jsou silné, mírně zakřivené, delší než příslušné články cho- 

 didlové a opatřené silným trnem zpodovým. 



i* 



