X. Fr. Klapálek: 



Ithytrichia lamellaris Eat. 



Larva kampodeovitá. tvaru u Hydroptilid obvyklého asi 2 - 6 mm 

 dlouhá, na hrudi přední as 0*36 mm, na hrudi střední 05 mm, na 

 hrudi zadní 0*53 mm a na třetím kroužku břišním 0*72 mm široká. 

 Třetí kroužek zadečkový jest nejširší a od něho do předu i na zad 

 tělo se ponenáhlu zužuje, čímž nabývá podoby kopinaté. U larev do- 

 spělých a k zakuklení se chystajících jest tělo shora i zdola silně 

 smačklé. Hlava jest podlouhle vejčitá; poněvadž však oči s okolím 

 jsou vyzdviženy a vyklenuty v nízký hrbol, má hlava při pohledn 

 shora obrys spíše souměrně šestiúhlý, napřed mnohem užší než v zadu. 

 Barva jest světle žlutohnědá. Povrch zvláště na ploše hořejší jest 

 velmi jemnými osténci posázen. Úhel vidlicový jest tupý; jeho přední 

 ramena brzy ohýbají se ku předu, prohýbají se však velmi málo 

 dovnitř, následkem čehož jsou strany štítu čelního skoro rovnoběžné. 

 Tykadla jsou hned za kořenem čelistí na kraji chitinové lbi vkloubena; 

 skládají se z dlouhého tyčinkovitého článku, který nese ještě jeden 

 malý podlouhle vejčitý článek. Kusadla jsou mírně vyniklá. Pysk 

 svrchní jest lichoběžníkovitý, u kořene širší a na přední části hoj- 

 nými štětinkami posázený. Čelisti jsou silné, červenohnédé, čepelovité, 

 na konci zahnuté, a při pohledu shora nebo zdola na ostří pod kon- 

 cem ostře obloukovitě vykrojené a to na čelisti pravé hlouběji než 

 na levé; následkem tohoto vykrojení vyniká koneček velmi ostře. Na 

 čelisti pravé nese ostří před svým zpodním koncem malý zoubek ; na 

 čelisti levé vyniká sám dolní konec ostří jako malý zoubek a vedle 

 konečného hrotu tvoří hořejší konec břišní plochy čelistní silný zub. 

 Hřbet nese poblíž kořene dvě silné štětiny citové, z nichž zpodní jest 

 poněkud delší než hořejší. Maxillae a pysk zpodní jsou podobné jako 

 u rodu Hydroptila. 



Kroužky hrudní jsou postupně na zad širší (v poměru 1 : 1/39 : 

 1*47), všecky nahoře světle žlutohnědými štítky kryté. Tyto štítky 

 jsou napříč podlouhlé, čtyřúhlé. Pronotum jest nejdelší, metanotum 

 nejkratší. Střední šev jest na všech třech velmi zřetelný. Na šíji přední 

 jest přední a postranní část četnými, ale jemnými štětinami posázena; 

 mezi nimi vynikají na každé straně zvláště tři, dvě totiž as uprostřed 

 délky štítkové poblíže švu středního a jedna v rohu předním. Také na 

 šíji střední nacházíme, úzký proužek vzadu vyjímaje, hojné štětinky, 

 z nichž na každé straně jedna as v polovici délky a jedna v každém 

 rohu předním jest nejdelší. Docela podobně jsou štětinky rozděleny na šíji 



