Příspěvek ku znalosti vývoje českých Hydroptilid. 7 



zadní. Nohy jsou postupně delší (v poměru 1 : T57 : 1'80), bledé, 

 slabě zažloutle hnědé ; pouze plošky podpůrné a kořeny článků kyčel- 

 ních jsou tmavohnědé. Všecky nohy jsou jemnými štětinkami posázeny 

 a nesou mezi nimi roztroušené dlouhé štětiny. Konec holení nese na 

 všech nohách jednu normální ostruhu a hned vedle ní plochý, vějí- 

 řovitě rozšířený a na kraji dělený trn, pod nímž ještě jeden kratší 

 trn sedí. 



Obr. 2. Ithytrichia lamellaris, Eat. l— <. larva, 1. Mandibula a tykadlo ( 4 ?°), 



2. konec těla zdola ( l 'i r, j, 3. týž shora í 1 ! ), 4. a 5. kukla, 4. pysk svrchní ( l ?-°), 



5. mandibula ('í°)> 6. pouzdro kuklo vé. 



Zadeček sestává z osmi zřetelných, hlubokými zářezy vespolek 

 oddělených kroužků. Čára postranní a žabry scházejí úplně. Na hřbetě 

 stojí při zadním kraji třetího až šestého kroužku civě silné štětiny 

 poblíž čáry střední a jedna na každé straně; na zadním kraji sedmého 

 stojí vedle každé z obou uprostřed postavených dlouhých štětin ještě 

 dvě krátké. Zadní kraj téhož kroužku prodloužen jest na straně břišní 



