XIII. 



Kondensace methylfurolu s florogliicinem. 



Napsal Emil Votoček v Praze. 

 (Předloženo dne 12. března 1897). 



Podobně jako pentosy odštěpují vařením s kyselinami furol 

 C 5 H 4 2 , chovají se dle výzkumů Maquenne-a a jiných i methylované 

 jich deriváty, methylpentosy, t. j. dehydratují se za okolností těch 

 a pouštějí methylfurol, jehož konstituce vyjádřena je formulou: 



CH — CH 



II II 



CH 3 — C C— COH 



v 



Na tomto rozkladu pentos zbudovány byly různé methody kvan- 

 titativního jich určování, jež záleží v tom, že destilací s kyselinou 

 solnou vzniklý furol bud se titruje nebo sráží. Jsou to methody Sto- 

 neova, Günther-Tollensova, Chalmot-Tollensova. Counclerova a Welbl- 

 Zeislova. Poslední i Councler použili současně ke srážení furolu 

 floroglucinu, jenž za přítomnosti 12°/ ní solné nad míru snadně s fu- 

 rolem se kondensuje. Zabývaje se přípravou methylfurolu z rhamnosy, 

 shledal jsem, že i tento u přítomnosti kyseliny solné snadno v reakci 

 vchází a kondensační produkt barvy rumělkové poskytuje. Umínil 

 jsem si podrobiti reakci tuto podrobnějšímu studiu a zjistiti, zdali 

 by bylo možno využitkovati jí ke stanovení kvantitativnému methyl- 

 pentos, v různých součástech rostlin se vyskytujících, zvláště pak 

 rhamnosy, jež ve formě glykosidů v přírodě hojně je rozšířena. 

 Nedlouho po tom seznal jsem z originálu práce Welbl-Zeislovy,*) že 

 tito první pozorovali rozdílné chování se furolu a methylfurolu k flo- 



*) Monatshefte f. Chemie 1895. 



Tř. mathematicko-přírodo vědecká. 



