O vláknitých hmotách křemenných. 3 



sferolity až ^g mm široké podobně jako chalcedon, místy však 

 i hmotu zdánlivě velmi jenmozrnnou o zrnkách nepravidelně omezených, 

 někdy sotva 0.002 mm velikých s obrysy skoro mlhavými, nikoliv 

 ostrými. Hmota taková upomíná velmi n. p. na mikroskopický vzhled 

 pazourku. Silným zvětšením se pozná, že zrnéčka zhášívají vlnivě .a 

 že jsou vlastně vějířky nebo nedokonalými sferolity vláken quar- 

 zinových. 



Větší sferolity vláken quarzinových a chalcedonových jevívají 

 v obyčejném světle dosti pravidelné soustředné vrstvení jakožto ná- 

 sledek postupného vzrůstu. 



Vyskytují se však ve vzorku zkoumaném také proužky vláken 

 a jehliček příčně sestavených, od obou stran proužku mezi sebe 

 vnikajících, kterážto vlákna a jehličky zhášejí nestejně šikmo, ani 

 jehličky nemají obrysů krystalografických, délka pak všech bývá 

 opt. -j— Není nemožno, že máme zde přechody od quarzinu ku lutecinu. 



Ostatně vyskytují se zde nezřídka také skupiny vláken kře- 

 menné hmoty, osazené na větších zrnkách křemene krystalograficky 

 (tvarem R) vyvinutých. Na plochách R bývají tu postavena hojná 

 vlákna obalujíce křemenné zrnko, i upomínají na obrázek lutecitu, 

 podaný M. Lévym a Munier-Chalmasem. Někde vlákna tato zhášejí 

 rovnoběžně, majíce směr délkový bucř opt. ~\- nebo — . Jindy však 

 zhášejí šikmo a pozorované úchylky v řezech různých činívají až 

 kolem 20° i 30°. Také zde bývá délka někdy opt. -j-, někdy — , i mám 

 za pravděpodobno, že část vláken takových jest identická s lutecinem 

 Mallardovým, čásť pak rovnoběžně zhášejících může ovšem náležeti 

 také quarzinu nebo chalcedonu. Pozoruhodno jest, že v postavení 

 45° (40° - 50°) ku směru zhášení křemenného průřezu často se zdá 

 při pozorování mezi kříženými nikoly, jakoby křemen se rozplýval 

 na vlákna jej obklopující, ale obyčejně zhášejí vlákna jindy nežli 

 křemen, často bývá možno rozdíl až přes 15° konstatovati. Téměř 

 jen výminkou zháší jedna řada vláken zároveň se průřezem jádra 

 křemenného. 



Chalcedon, quarzin i lutecin jeví vesměs nižší průměrný lom 

 světla než křemen, což lze methoclou Beckeho snadno dokázati. Kře- 

 men ve výbruse nejeví reliéfu, tyto hmoty máji pak znatelný nega- 

 tivní relief, jehožto povaha arci s vláknitým seskupením celé hmoty 

 zřetelně souvisí. 



V celém kuse vyvíjel se křemen zvláště na větších puklinách 

 a dutinách matečné horniny, quarzin pak hlavně na místě rozkládané 

 a vyluhované hmoty serpentinové, tedy ve prostoře těsnější. 



1* 



