4 XX. V, Staněk: O působení sírníku ammonatého v některé sírníky kovové. 



Výsledky rozboru poukazují na bezvodý síroantimonan ammo- 

 natý, jemuž přísluší formula (NH 4 ) 2 Sb 4 S 7 [(NH 4 ) 2 S . 2Sb 2 S 3 ], jenž má 

 následující theoretické složení. 



NH 4 4-86% 

 Sb 64-87% 

 S 30-27% 

 100-0% 



Krystaluje obyčejně v mikroskopických jehličkách, mezi nimiž 

 vznikají hnízda krásných, až 5 mm dlouhých jehlicovitých krystalů. 

 Na vzduchu jest tato sloučenina úplně stálá a nerozkládá se ani zá- 

 hřevem na 200° a teprve mírným žíháním štěpí se v sírník anti- 

 monový a unikající sírník ammonatý. Ve vodě, ani vroucí se neroz- 

 pouští. Ku kyselinám a louhu alkalickému chová se j ako preparát předešlý. 



Zahříváním na 105" ztrácí, jak výše bylo zděleno, NH. t SbS 2 . 2H 2 

 část sírníku ammonatého a vodu, a sice doznává při tom následovného 

 rozkladu : 



4NH 4 SbS 2 . 2H 2 = (NH 4 ), Sb 4 S 7 , (NH 4 ) 2 S, 8H 2 0. 



Tomuto rozkladu odpovídá theoretická ztráta na váze 22'26%, 

 kdežto nalezeno bylo 22-13%. 



Analogická sul draselnatá krystaluje v červených, 3 molekuly 

 vody tajících krystalech, které na světle hnědnou až černají. Vylu- 

 čují se ze zředěného roztoku sírníku antimonového v sírníku dra- 

 selnatém odpařením ve vakuu. (Ditte.) 



Kohl (N. Br. Arch. 1879.) získal přidáním alkoholu k roztoku 

 sírníku antimonového v sírníku ammanatém světle žluté, ve vodě 

 snadno rozpustné krystaly, které považoval za síroantimonan ammo- 

 natý. Nebyl to as síroantimonan, nýbrž síroantimoničnan ammonatý, 

 o kterém v brzku zprávu podám. 



Chemické laboratorium c. k. české vys. školy technické. 



Nákladem Král. České Společnosti Nauk. — Tiskem dra Ed. Grégra v Praze 1897. 



