Pásmo III. — Bělohorské — křídového útvaru v Poohří. 7 



tarasu, to potvrzují vyhlazené plochy mnohohranů na povrchu oněch 

 pískovců. Takových míst nalezli bychom po východním okraji Bytín- 

 ského tarasu více, ba i po jižním okraji mezi Dybeřským mlýnem 

 a Dřivčicemi nechybí. 



Potřebí je zmíniti se ještě o témž písku, který v mocnosti ně- 

 kolika metrů pokrývá dislokační rozsedlinu Slavětínskou za nejvýchod- 

 nějším koncem Strádonic při cestě do Horek. Po severní straně roz- 

 sedliny nalézá se pásmo IX. a v témž niveau i výše je pásmo III. 

 (hlouběji ve Stráclonicích IL a I.) křídového útvaru. Písek pokrývá tu 

 zároveň pásmo IX. a III. po obou stranách rozsedliny a pokryt je 

 mimo to mocnými ssutinami písčitého slinu pásma III. pocházejícího 

 ze stráně, pod kterou se nalézá (Stráclonice — Horka). Není pochyb- 

 nosti, že i sem splaven byl písek z nejvyšší polohy vysočiny mezi 

 Horkami a Chráštínem, kde jsme, jak v předu podotknuto, též pískovců 

 třetihorních nalezli. 



Až budeme jednati o vyšších pásmech křídového útvaru poblíž 

 Oharky, shledáme, že i na těch roztroušeny jsou pískovce třetihorní, 

 pak-li že tvoří povrch zemský. Ze jsou rozšířeny i po levé straně 

 Oharky, je známo. 3 ) V původním, neporušeném uložení nálezném je 

 v okolí Loun, po obou stranách Oharky. Že se vyskytují i v blízkém 

 Polabí, v okolí Litoměřic, je též známo. i ) 



Nastává otázka: Jak vysvětliti přítomnost nejhlubších českých 

 pískovců třetihorních na pásmu III. Perucké vysočiny ? — Z Českého 

 Středohoří za Oharkou se sem dostati nemohly ani v pozdější době 

 neogenové ani v době diluvialní; nebot by je zprovázel čedič. Tento 

 se zde ale nenalézá až teprve dole při Oharce v Ohareckých stěr- 

 kách diluvialních a pak po levé straně Oharky v diluvialních stěrkách 

 pyropových. Také orografické ř poměry Poohří i tvar kusů pískovcových 

 na Perucké vysočině nesvědčí o tom, že by se sem byly dostaly 

 pískovce třetihorní z Českého Středohoří, kde jsou posud v původním 

 svém uložení. Nezbývá tedy než-li souditi, že pískovce tyto jsou zbytky 

 bývalých usazenin z počátku doby neogenové v Čechách, a že sladko- 

 vodní jezero neogenové rozkládalo se z Českého Středohoří až přes 

 pásmo III. ku nynějšímu Chrastinu u Peruci, kde pásmo III. nebylo 



3 ) Zahálka : Rozšíření pyropových štěrků v Českém Středohoří. Zprávy 

 o zašed. Král. Čes. Spol. Nauk. 1883. O horninách sprovázejících pyrop v Českém 

 Středohoří (Pískovec třetihorní). Tamtéž. 1883. — Druhá zpráva o geolog, porn. 

 Brozanské výšiny. Tamtéž. 1887. Str. 289. 



4 ) Zahálka: O bludivých valounech atd. Věstník Král. Ces. Spol. Nauk. 

 1892. str. 171, 172. 



