10 XXII. Čeněk Zahálka: 



Tam byly vrstvy čerstvě odkryty a svým uspořádáním vrstev nad 

 sebou poukazovaly na typické usazeniny tekoucích vod. Složeny byly 

 z písku křemenného červeně co cihla zbarveného. Jemné písky stří- 

 daly se s hrubšími. Tu a tam byla vrstva červeného písku obsahu- 

 jící velmi hojně placky písčitého slinu šedého a žlutavého, jaký je ve 

 zdejším pásmu III. ; vedle těch objevovaly se zřídka červené pískovce 

 muskovitové původu permského, vzácně červené vápence původu perm- 

 ského a zřídka šedé pískovce muskovitové. V úvalu který se od sv. Jana 

 na východ k silnici Lounské táhne, lze v poli pokračování pískových 

 těchto náplavů stopovati. Jak cihlově červená barva písku, tak i čer- 

 vené pískovce a vápence permské svědčí o tom, že vodstvo tekoucí, 

 které je naplavilo, mělo svůj počátek v krajině permského útvaru 

 na jihu od Zeměch. Lze souditi, že bývalý Hřivický potok, který 

 dnes u Zeměch k Lipenci se otáčí a u Postoloprt do Oharky se 

 vlévá, druhdy se ubíral přes výšinu „Na pískách" pak místy, kde je dnes 

 údolí Zeměchské až clo Oharky v Lounech. V následujících pojednáních 

 o pásmu IV. a V., kde o patru těchto pásem jednati budeme, shle- 

 dáme, že pokryty jsou stráně v údolí Zemčchském u Loun rovněž 

 těmito náplavy jako u Zeměch. Do tohoto potoka vléval se u Zeměch 

 potok jiný, Lipenský, jehož počátek byl jižně od Lipna a přes Lipe- 

 nec se vinul k Zeměchám. 



Rozsedliny vrstev pásma III. jsou příčinou, že jílovitá barva 

 červená zatéká hluboko do vrstev pásma III. a zbarvuje tak písčitý 

 slin zdejší na plochách rozsedlin. Tak děje se do dnes v Přítelově 

 skále a dělo se i v dřívějších dobách, neboť písčitý slin v lomu Ká- 

 dnerově v Zeměchách (viz popis profilu 29.), jenž tvoří pravou stráň 

 údolí Zeměchského, jest na rozsedlinách potažen cihlově červenou 

 (permskou) barvou zdaleka viditelnou a barva tato sahá hluboko 

 a daleko ocl stráně údolní. Z toho následuje však, že bývalý Hřivický 

 potok zdejší měnil postupem času nejen směr svého koryta, anoť 

 z polohy své na pískách octl se tam, kde je dnes Zeměchské údolí, 

 ale i svou výšku, neboť s výše 243 m n. m. Na pískách, klesl až do 

 hloubky asi 227 m n. m. v Zeměchském údolí v Zeměchách. 



Již v článku našem o pásmu I. (profil 21.) zmínili jsme se o tom. 

 že ve stráni Bytínského tarasu JZ. od Slavětína, zbarveny jsou též 

 cihlově červeně nejvyšší pískovce pásma I. To samé shledali jsme 

 u pískovců vrstvy 1. souvrství d. pásma I. ve strání Peruckého tarasu 

 nad mlýnem Dybří v Dybeřské rokli. Červeně co cihla zbarvené tyto 

 pískovce zdaleka (od Nového dvora Dybří) jsou již viditelný a nápadný. 

 Studovav pásmo III. ve stráních Perucké vysočiny, shledal jsem toto. 



