14 XXII. Čeněk Zahálka: 



šikmé. I v těch jeví se rozdíly. Při podélném průřezu může jíti řez 

 blíže obvodu jehlice, aneb blíže centrálního kanálku aneb jím samým. 

 Hmotou jehlic je čirá kyselina křemičitá. Tmavší čára tvoří obrys 

 průřezu. Průřezy ostrohranné velmi malých zrnek křemene mezi 

 jehlicemi spongií dosti se pozorují. Výbrus je přetržen často trhli- 

 nami, které jsou vyplněny čirým křemenem. Limonit skromně za- 

 stoupen i pyrit. Glaukonit skládá místy jehlice spongií, obyčejné cen- 

 trální kanálky. 



Křemitý pískovec spongiový z vrstvy 4. profilu 33. z lomu nad 

 Lipencem. 



Makroskopicky: Tvoří tmavší šedé pecky ve vrstvě 4. od ve- 

 likosti hrášku až po velikost pěstě, zřídka větší. Je tvrdší mnohem 

 nežli písčitý slin spongiový, v němž vězí. Přechází tak ponenáhle 

 v písčitý slin, že jej nelze přesně omeziti bez kyseliny. Tam kde 

 kámen kyselinou vře, tam počíná již písčitý slin. Na povrchu, kde 

 vrstva 4. zvětrala, tam kulička křemene spongiového vystupuje zře- 

 telně, poněvadž více větrání vzdoruje. 



Mikroskopicky: Celý výbrus vyplňují křemenné jehlice spongií 

 v podlouhlém neb příčném řezu, v nichž často i průřezy centrálních 

 kanálků se jeví tmavší barvou. Obzvláště překvapuje velká směsice 

 příčných průřezů jehlic v podobě kroužku uvnitř s tmavší tečkou, 

 jež dotýkají se těsné vedle sebe. Průřezy křemenných zrnek ostro- 

 hranných je málo. Nepravidelné průřezy glaukonitu co tráva zelené 

 málo kde. Pyritu málo, limonitu hnědého neb žlutého více. 



Pískovec jemnozmný s tmelem jilovitým deskovitý žlutý až 

 hnědožlutý od Břvan z vrstvy 2. profilu 36. a 37. a z vrstvy 3. 

 profilu 38. Nemá žádného vápence. Dosti šupinek muskovitu. Glau- 

 konit je mikroskopický. Místy má zlomky po skamenělinách. 



Pískovec jilovitý velmi jemný deskovitý ze souvrství 3. pro- 

 filu 36. pod Břvany, je šedý s hojným muskovitem v jemných šu- 

 pinkách s modravými jilovitými pruhy. Místy je pískovec celý 

 modravý. Na povrchu bývá v jíl, rozpadlý. 



Pískovec spongiový velmi jemný, deskovitý ze souvrstní 2. pro 

 řilu 24. v Lipenci (obr. 16.) 



Makroskopicky : Velmi jemná tato hornina má barvu bílou, jest 

 zvonivá, lehká. Pod lupou pozorují se četné dirky, v nichž snad 

 druhdy vápenec vězel. V kyselině nešumí. Pouhým okem pozorujeme 

 v bílé hmotě pískovce tmavší skvrny, které ještě lépe vystoupí na 

 vybroušené ploše pískovce zvláště na mikroskopickém výbrusu. Pod 

 drobnohledem shledáme, že tato tmavší místa jsou větší skupiny 



