18 XXII. Čeněk Zahálka: 



zelený. Na řezu zvláště zelený. Má velmi mnoho makroskopického 

 glaukonitu. Bohatý pyritem. Týž se mění v sádrovec, jenž tvoří shluky 

 v jílu samém až několik cm. dlouhé aneb vyplňuje trhlinky v jílu. 



V kyselině nešumí. 



Jíl ze souvrství 1. profilu 38. od Břvan. Na trhlinách černě 

 zbarven. Má šupinky muško vitu a dosti mikroskopického pyritu 

 a glaukonitu. Pyrit mění se ve shluky sádrovce, jež dosahují ně- 

 kolik cm. délky. Na trhlinách bývá vyloučena zvětralá zelená ska- 

 lice a hořká sůl. V kyselině nešumí. 



Jíl ze souvrství 1, profilu 8. a 9. v lomu u myslivny v Peruci. 



V nejspodnější čtvrtině až třetině tohoto souvrství je jíl modravý blíže 

 povrchu s šedými skvrnami, na povrchu šedý s modravými skvrnami 

 neb zcela šedý. Je tence deskovitý. Má místy dosti písku jemného 

 křemenného, který otřením kartáčem ve vodě dobře vystoupí. Vzácné 

 je hrubé zrnko křemene šedého o velikosti hrášku. Obsahuje pecky 

 limonitové tmavohnědé, které větráním zbarvují vrstvy jílu do ruda, 

 hnědá a žlutá. Vodnatý kysličník železitý zatéká do loží a zbarvuje 

 tyto hnědým povlakem lesklým. V ložích i trhlinách a rozsedlinách 

 tvoří se pak destičky hnědelu. V kyselině nešumí. 



V horní části souvrství tohoto je jíl tence deskovitý, dále od po- 

 vrchu modravý se šedými skvrnami, blíže povrchu šedý. V kyselině 

 rovněž nešumí. 



Jíly písčité vyskytují se v horní části souvrství jílu u Břvan. 

 Jsou modravé, na povrchu šedé s modravými skvrnami neb šedé. 

 Obsahují velmi jemný křemenný písek a drobnohledný glaukonit. 

 Mívají v sobě pecky limonitové po spongiích a na trhlinách mívají 

 žluté až hnědé desky limonitové, s těmitéž nerosty co jíl písčitý. 

 Obsahují někdy dosti jemných šupinek muskovitu. Z pyritu mikrosko- 

 pického tvoří se místy hořká sůl. V kyselině nešumí. Přibývá-li více 

 písku v jílech takových, činí přechod v jílovité pískovce. 



Geotektonika pásma III. 



Vyjma nejspodnějšího jilovitého souvrství, v němž bývají vrstvy 

 někdy vlnitě zprohýbány, jako ku př. v lomu u Myslivny v Peruci 

 (prof. 9-— III 1.) jsou vrstvy pásma III. celkem rovně a rovnoběžně 

 nad sebou uloženy. Malou výminku shledáme u Lipence. V souvislém 

 celku ovšem již pásmo III. nenalézáme, jesti často dislokacemi pře- 



