Pásmo III. — Bělohorské — křídového útvaru v Poohří. 19 



trženo ve více od sebe oddělených stupňů spolu s jinými pásmy, 

 o nichž ve zvláštním článku se pojednává. 



Následkem dislokac nabyly vrstvy pásma III. v tarasech Pe- 

 rücke vysočiny oněch sklonů celkových, jaké jsme vytkli již u pásma 

 I. a II. Tyto sklony celkové jsou velmi mírné a sotva 1° dosahují. 

 Měříme-li však sklon vrstev pásma III. kompasem ve stráních Pe- 

 ruckých tarasů, shledáme sklon daleko větší, vždy více méné stupňů 

 obnášející. Co jest toho příčinou? Odchylky tyto nalézáme vždycky 

 ve stráních na pokraji tarasů u samých rozsedlin dislokačních. Vrže- 

 ním těchto tarasů ohnuly se vrstvy při samých rozsedlinách dislo- 

 kačních a proto tam nyní většího sklonu nalézáme než-li je celkový 

 sklon v tarasu. Jaké převraty ve sklonu vrstev mohou býti způsobeny 

 ve zdejším útvaru křídovém u samých rozsedlin dislokačních, o tom 

 poučují nás i menší skoky než-li jsou v Perucké- vysočině ku př. 

 u Břvan, v úvozu cesty do Lenešic. Na obrazci 15. znázorněny jsou 

 tři blízko sebe se vyskytující rozsedliny břvanské r x , r 2 a r 3 . První 

 jde Hradeckým údolím, druhá a třetí v levé straně téhož údolí. Směr 

 jejich jest od JZ. ku SV., pročež kolmo protínají poslední dvě úvoz 

 cesty z Břvan do Lenešic, která má směr od SZ. ku JV. Rozsedliny 

 r 2 a r 3 jsou přístupny a zvláště ve východní straně úvozu se všemi 

 přilehlými vrstvami odkryty. Vrstvy pásma III. mezi r, a r 2 jsou 

 u rozsedliny r 2 skloněny pod úhlem 10° až l5"kSZ. (21 h SZ.), hned se 

 však ohýbají pod úhlem 45° v témž směru k neviditelné rozsedlině 

 r 3 . Mezi rozsedlinou r 2 a r 3 mají vrstvy též sklon ku SZ., tedy ku 

 rozsedlině r 2 , avšak u rozsedliny r 3 vidíme dolní vrstvy jílovité za- 

 hýbati se mocně dolů ku rozsedlině r 3 a tvoří tu vlnu. Dál od cesty 

 ve sluji úzké, která se vymlela vodou dle této rozsedliny r 3 , ohýbají 

 se dolů také vrstvy 7. až 11., což u cesty viděti není. 



U Břvanských rozsedlin dislokačních nejlépe je viděti, jak mohou 

 vrstvy změniti svůj sklon celkový v krajině. Severní stráně Peruc- 

 kých tarasů nalézají se však též při samých rozsedlinách dislokačních, dle 

 nichž vzhůru byly vrženy, pročež jsou též ohnuty, majíce větší sklon 

 než je celkový sklon tarasu. To samé může platiti o sklonu vrstev 

 pásma I. a II. na výchozech jejich v Peruckých tarasech. 



Proberme místní sklony a směry rozsedlin v pásmu III. v Poohří. 



1. Východně od Strádonic mají vrstvy v lomu tamnější stráně 

 směr od JZ. ku S V. a sklon 20° ku SZ. Rozsedliny jsou dvojí. Jedny 

 jdou kolmo ku sklonu vrstev, mají tedy směr od JZ. ku SV. a sklon 

 70° ku JV. Druhé jsou svislé a jdou podle sklonu, tedy od JV. ku 



2* 



