22 



XXII. Čeněk Zahálka: 



Opět tu shledáváme, že blíže rozsedliny vrstvy ohnutím většího sklonu 

 nabyly. Jdet Hradeckým údolím rozsedlina směru celkem od JZ. k SV. 



19. Od Hrádku 1 km na jih, mezí Hrádkem a Lenešickou ci- 

 helnou, mají v lomu Glasrově vrstvy sklon 8° ku JJV. a směr od 

 ZJZ. ku VSV. Nedaleko odtud na jih, mezi lomem a Lenešickou 

 cihelnou jest mírný úval, kterým jde dislokační Ranská rozsedlina 

 směru od JZ. k SV. 



Výsledek uvedeného měření je ten, že vrstvy pásma III. mají 

 u dislokačních rozsedlin daleko větší sklon než je celkový sklon pásma 

 III. Rozsedliny ve vrstvách jsou hlavně dvojí. Jedny jdou kolmo na 

 sklon, mají směr rovnoběžný s přilehlými dislokačními rozsedlinami, 

 jsou tedy s nimi téhož stáří. Druhé jdou ku předešlým kolmo a ty 

 jsou zase rovnoběžný a stejného stáří s druhou soustavou dislokač- 

 ních rozsedlin, které jsou též kolmý ku dislokačním rozsedlinám pře- 

 dešlým. První soustava rozsedlin obyčejných (slují) i dislokačních má 

 směr od JZ. k SV., druhá od JV. k SZ. 



V ZOO T> T <r. 



Obr. 21. Vrstvy křemiíého pískovce spongiového 



uložené ve dvou pánvích souvrství 5. písčitého slinu spongiového pásma 

 v Hotského skále u Lipence 

 Horní pánev má délku 10 m, mocnost uprostřed - 6 m. 

 Dolní pánev „ „ 20 m. „ „ 1'2 m. 



Mocnost vrstvy c =z 0-3 m 

 „ „ b = 1-6 „ 



« „ ö in \' Z „ 



III. 



Zvláštního povšimnutí zasluhuje uložení křemitého pískovce 

 spongiového v nejvyšších vrstvách pásma III. u Lipence. Nejvyšší 

 souvrství 5., složeno je z písčitých slínů spongiových, které obsahují 

 pecky křemitého pískovce spongiového, obyčejně velikosti ořechu až 

 pěstě. Poloha těchto pecek je nahodilá. Však v lavici a a b lomu 

 Hotského vyskytuje se pojednou křemitý pískovec spongiový ve vrst- 

 vách, které skládají dvě pánve jak je obrazec 21. znázorňuje. Vrstvy 

 jejich odchylují se od vrstev sousedních písčitého slinu. Kámen jejich 

 jest pevný a tvrdý rohovci na pohled podobný. Dál od povrchu, 



